Дата документу 16.03.2026 Справа № 335/3783/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 335/3783/25
Провадження №22-ц/807/716/26
Головуючий в 1-й інстанції – Стеценко А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.,	
суддів:	Кочеткової І.В., Полякова О.З.,	

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2025 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 26 грудня 2025 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,- 

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.08.2020 між АТ «УкрСиббанк» (далі – АТ «УкрСиббанк») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 96705284000, у відповідності до умов якого банк зобов`язався надати відповідачеві кредит, а остання зобов`язалася повернути кредит та сплачувати плату за користування ним. 25.06.2025 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір факторингу № 227, відповідно до умов якого ТОВ «Глобал Спліт» набуло право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором на загальну суму 94011,87 грн., з яких 45517,61 грн. прострочена заборгованість за основним боргом, 48494,26 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками. Відповідач зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за користуання ним не виконала, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 94011,87 грн. та 2422,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішенням Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2025 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (ідентифікаційний код 41904846, адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5-б, оф. 5, буд. 8) 72466 (сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят шість) гривень 52 копійки, з яких 70646,19 грн. - заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 9670 96705284000 від 29.08.2020, 1820,33 грн. – судовий збір.
В іншій частині позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано, що нарахування процентів за користування кредитом здійснювалось відповідно до умов договору в період узгодженого строку кредитування, наведений розрахунок заборгованості за процентами відповідає умовам погодженим між сторонами. Судом не враховано право кредитодавця на продовження строку дії ліміту кредитування.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2026 року це 99840,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3328,00 грн. (3328,00 грн. Х 30 = 99840,00 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.08.2020 відповідач звернулася до АТ «УкрСиббанк» з Анкетою-заявою на надання споживчого кредиту, в якій просила надати їй споживчій кредит в розмірі 22733,80 грн. на 14 місяців та додатковий кредит в розмірі 50000,00 грн. з максимальною процентною ставкою 60% від фактично використаної суми додаткового кредиту зі строком ліміту кредитування 24 місяці з можливістю продовження на новий строк за рішенням банку (а.с. 47).

29.08.2020 між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 96705284000 (а.с. 42-44), згідно умов якого банк зобов`язався надати відповідачеві кредит в сумі 22733,80 грн. (21800,00грн. – на придбання товару, 883,80 грн. – на плату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом 50,00 грн. на оплату комісії за надання довідок про стан розрахунків за кредитними зобов`язаннями).

Згідно п. 3.6 Кредитного договору відповідача зобов`язалася повернути кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів, відповідно до графіку платежів, викладеному у додатку № 1 до договору), але в будь-якому разі не пізніше 25.10.2021.

Пунктом 3.7 Кредитного договору передбачено, що розмір ануїтетного платежу становить 1674,00 грн. з моменту укладення договору до 25.05.2021. з 26.05.2021 розмір ануїтетного платежу становить 2288 грн. Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 25 числа згідно графіку платежів (п. 3.8 Кредитного договору).

Процентна ставка за договором визначена в розмірі 0,00001% річних (п. 3.9 Договору). За користування кредитними коштами понад встановлений Кредитним договором термін сторонами узгоджена процентна ставка в розмірі 7,00001% річних (п. 3.10 Кредитного договору).

З наданого представником відповідача розгорнутого розрахунку заборгованості за кредитною картою (а.с. 162-163) вбачається, що у відповідача відсутня заборгованість з повернення вищезазначеного кредиту.

Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що банк відкриває позичальнику та обслуговує на умовах тарифного плану КАРТКА З ЛІМІТОМ «Шопінг 55% Grace», розміщеного на сайті www.ukrsibbank.com й на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку окремий поточний рахунок НОМЕР_2 , до якого випускається платіжна картка у національній валюті України, який використовується та обслуговується згідно Кредитного договору та Правил. Картковий рахунок відкривається банком в дату встановлення ліміту кредитування згідно цього договору.

В п. 4.2.1 сторони узгодили, що банк може надати позичальнику додатковий кредит (кредитну картку) шляхом встановлення ліміту овердрафту (ліміт кредитування) на картковий рахунок позичальника на наступних умовах: сума ліміту кредитування – 50000,00 грн.; строк дії ліміту кредитування – 24 місяці з дати встановлення ліміту кредитування (з можливістю подальшої пролонгації); процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки тата за безготівковими операціями – 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями, для яких діє пільговий період – 0,0001% річних.

Пунктом 1.1 Договору про надання споживчого кредиту передбачено, що підписуючи Договір, позичальник погоджується з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» №105 від 09.06.2017р. Правила після підписання сторонами Договору стають його невід`ємною частиною. Підписуючи Договір, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами Договору, які викладені в цьому Договорі та Правилах. Підписи сторін під цим Договором вважаються одночасно підписами під Правилами, при цьому, після підписання сторонами цього Договору Правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього Договору (п. 1.2 Договору).

Паспортом споживчого кредиту-Інформаційний лист від 29.08.2020 підписаний відповідачем визначено: типи кредиту кредит «Кредитна картка» кредитування рахунку (овердрафт), кредит «плати частинами»; сума/ліміт кредиту 22733,80 грн. та до 50000,00 грн. для кредиту «плати частинами»; строк кредитування до 24 місяців з дати встановлення ліміту (з можливістю подальшої пролонгації); мета отримання кредиту на оплату товару та на споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту; процентна ставка, інші умови.

25.06.2024 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладений договір факторингу № 277, відповідно до умов якого клієнт відступив фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.15-17).

З акту приймання-передачі права вимоги від 25.06.2024 та реєстру прав вимоги до договору факторингу № 277 від 25.06.2024 вбачається, що на виконання договору факторингу № 277 від 25.06.2024 АТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «Глобал Спліт» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 96705284000 від 29.08.2020 у розмірі 94011,87 грн, з яких: 45517,61 грн. прострочена заборгованість за основним боргом; 48494,26 грн. прострочена заборгованість за відсотками (а.с. 24).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ТОВ «Глобал Спліт» в частині простроченої заборгованості за основним боргом є обґрунтованим та підлягають задоволенню. З огляду на те, що сторонами не надано інших доказів щодо дати встановлення відповідачеві ліміту кредитування, враховуючи умови, викладені у 4.2.1 договору про надання споживчого кредиту, ліміт кредитування встановлений 05.08.2021. З виписок АТ «УкрСиббанк» щодо руху коштів по рахунку картки з лімітом НОМЕР_3 також вбачається, що починаючи з 07.06.2022 відповідач зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування ним належним чином не виконувала. Станом на момент спливу строку ліміту кредитування (05.08.2023) відповідач мала заборгованість перед АТ «УкрСиббанк» (а.с. 84). З огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на момент спливу строку дії ліміту кредитування у АТ «УкрСиббанк» були відсутні підстави для продовження строку дії ліміту кредитування після 05.08.2023 в односторонньому порядку. Доказів досягнення між банком та відповідачем домовленості про продовження строку кредитування матеріали справи не містять. Отже, строк кредитування за договором закінчився 05.08.2023, тому проценти за користування кредитом за період після 05.08.2023 нараховувалися банком безпідставно. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_1 процентів, нарахованих АТ «УкрСиббанк» після 05.08.2023 в загальному розмірі 23365,68 грн., задоволенню не підлягають.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 N 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

В п. 4.2.1 договору про надання споживчого кредиту сторони погодили строк кредитування – 24 місяці з дати встановлення ліміту кредитування.

Паспортом споживчого кредиту-Інформаційний лист від 29.08.2020 підписаний відповідачем визначено: типи кредиту кредит «Кредитна картка» кредитування рахунку (овердрафт), кредит «плати частинами»; сума/ліміт кредиту 22733,80 грн. та до 50000,00 грн. для кредиту «плати частинами»; строк кредитування до 24 місяців з дати встановлення ліміту (з можливістю подальшої пролонгації); мета отримання кредиту на оплату товару та на споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту; процентна ставка, інші умови.

Пунктом 7.1.12 Правил споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», факт ознайомлення з якими відповідач визнала, передбачено, що у разі належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором банк може продовжити строк дії ліміту кредитування на умовах цих правил та кредитного договору та без укладення додаткових угод до кредитного договору, кожного разу на той же строк, який зазначений в повідомленні/в Індивідуальній угоді.

Як вірно вказав, суд першої інстанції, з огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на момент спливу строку дії ліміту кредитування у АТ «УкрСиббанк» були відсутні підстави для продовження строку дії ліміту кредитування після 05.08.2023 в односторонньому порядку. Доказів досягнення між банком та відповідачем домовленості про продовження строку кредитування матеріали справи не містять. Строк кредитування за договором закінчився 05.08.2023, тому проценти за користування кредитом за період після 05.08.2023 нараховувалися банком безпідставно. Пролонгація строку кредитування, на яку вказує скаржник, не дає можливості позичальнику користуватися кредитними коштами, а лише дає можливість кредитору нараховувати відсотки необмежену кількість часу, що безумовно призводить до дисбалансу договірних відносин.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» залишити без задоволення.

Рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Постанова складена 16 березня 2026 року.

Головуючий С.В. Кухар

Судді: І.В. Кочеткова

О.З. Поляков