ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2026 року	справа № 380/25079/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.
Обставини справи. 
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами: 
- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2022 року на підставі довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань №5к/вих/4.2/10992 від 13.10.2025 року, виданої станом на 01.01.2022 рік у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.02.2022 року на підставі довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань №5к/вих/4.2/10992 від 13.10.2025 року, виданої станом на 01.01.2022 рік у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, з урахуванням раніше проведених виплат та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.02.2022 року по день проведення перерахунку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У зв`язку із набранням законної сили 29.01.2020 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18, якою скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, у позивача виникло право на перерахунок пенсії з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань було підготовлено та скеровано до пенсійного органу оновлену довідку №5к/вих/4.2/10992 від 13.10.2025 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022. Проте, після звернення позивача із заявою про проведення перерахунку, відповідач протиправно відмовив у здійсненні такого перерахунку. 
Позивач наголошує, що такі дії порушують його право на належне пенсійне забезпечення, гарантоване Конституцією та законами України, а також наполягає, що перерахунок має бути здійснений з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини для зміни розміру пенсії (тобто з 01.02.2022), без обмеження 12-місячним строком.
Ухвалою від 29 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив у повному обсязі. Свою позицію мотивує тим, що алгоритм дій державних органів щодо здійснення перерахунків не змінювався. Вказує, що після скасування пунктів 1, 2 Постанови № 103, Урядом не приймалося нових рішень щодо зміни розмірів грошового забезпечення. Відповідач стверджує, що зміна розміру прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати за відповідний рік не є самостійною підставою для перерахунку пенсій особам, пенсія яким призначена за Законом № 2262-ХІІ. Також посилається на Закон України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, яким заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату як розрахункову величину для визначення посадових окладів, та на висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 240/4946/18. Відповідач вважає, що оскільки Кабінетом Міністрів України рішення про підвищення грошового забезпечення не приймалось, підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні, а відтак дії ГУ ПФУ у Львівській області є правомірними.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі – позивач) є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), де отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі – Закон № 2262-ХІІ). 
Згідно з наявними у справі матеріалами, пенсія позивачу призначена з 01.04.2010 року у розмірі 55% сум грошового забезпечення.
Судом встановлено, що Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань було підготовлено та видано позивачу оновлену довідку №5к/вих/4.2/10992 від 13.10.2025 про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2022.
Зі змісту вказаної довідки встановлено, що розмір посадового окладу та окладу за військовим званням позивача визначено шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». До складу грошового забезпечення, окрім окладів, включено відсоткову надбавку за вислугу років та додаткові види грошового забезпечення (надбавки та премію). Вказана довідка скерована до ГУ ПФУ у Львівській області.
З метою реалізації свого права на належне пенсійне забезпечення, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату його пенсії на підставі вищевказаної оновленої довідки з 01.02.2022 року.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом повідомило позивача про відмову у проведенні такого перерахунку. Відмова мотивована тим, що після скасування судом окремих положень постанови Кабінету Міністрів України № 103 Урядом не приймалося нових рішень щодо підвищення грошового забезпечення військовослужбовців. Також пенсійний орган зазначив, що сама по собі зміна розміру прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати не є підставою для перерахунку пенсії.
Вважаючи таку бездіяльність та відмову відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та аргументам сторін, суд виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначає Закон № 2262-ХІІ.
Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України 30.08.2017 прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова № 704), яка набрала чинності 01.03.2018.
Пунктом 4 Постанови № 704 у її первинній редакції було визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі – Постанова № 103), пунктом 6 якої було внесено зміни до Постанови № 704. Відповідно до цих змін, пункт 4 Постанови № 704 було викладено у новій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Тобто, Уряд штучно зафіксував розрахункову величину для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовими званнями на рівні прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року (1762,00 грн), ігноруючи подальше щорічне зростання цього державного соціального стандарту.
Однак, суд наголошує на тому, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, було визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103.
Згодом, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 було визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким власне і були внесені обмежувальні зміни до пункту 4 Постанови № 704.
Згідно з частиною другою статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, починаючи з 29 січня 2020 року – дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/6453/18 – відновила свою дію первинна редакція пункту 4 Постанови № 704. З цього моменту розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців знову повинні визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом саме на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року був встановлений у розмірі 2481,00 грн. Зростання прожиткового мінімуму порівняно з 2018 роком призвело до пропорційного збільшення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням діючих військовослужбовців, що в силу імперативних вимог частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ є безумовною підставою для перерахунку раніше призначених пенсій.
Суд вважає безпідставними доводи ГУ ПФУ у Львівській області про те, що зміна розміру прожиткового мінімуму не є самостійною підставою для перерахунку пенсій, оскільки Кабінет Міністрів України не приймав окремих рішень щодо зміни розмірів грошового забезпечення. Суд зазначає, що прожитковий мінімум є базовим державним соціальним стандартом, який затверджується Верховною Радою України у законі про Державний бюджет України на відповідний рік. 
Оскільки відновлена судом редакція пункту 4 Постанови № 704 містить пряму вказівку на використання прожиткового мінімуму станом на 1 січня поточного року, збільшення цього показника законом є юридичним фактом, що автоматично змінює розмір складових грошового забезпечення. Держава не може відмовляти у реалізації права на соціальний захист, посилаючись на відсутність додаткових урядових рішень, коли механізм перерахунку вже чітко закріплений у діючому нормативно-правовому акті. Також суд відхиляє посилання відповідача на положення пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ та висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 240/4946/18 щодо заборони використання мінімальної заробітної плати як розрахункової величини. Суд звертає увагу, що позивач у межах даної справи не просить здійснювати розрахунок його окладів виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. 
Щодо посилань відповідача на положення Закону України № 1774-VІІІ, суд зазначає наступне. Вимоги позивача, як і складена уповноваженим органом довідка від 13.10.2025 №5к/вих/4.2/10992, ґрунтуються виключно на застосуванні такої розрахункової величини, як прожитковий мінімум для працездатних осіб.
Відповідно, застереження Закону № 1774-VІІІ стосуються виключно заборони використання мінімальної заробітної плати як розрахункової величини і жодним чином не обмежують застосування прожиткового мінімуму. Цей підхід повністю узгоджується зі сталою практикою Верховного Суду, зокрема з правовим висновком, викладеним у постанові від 02.08.2022 у зразковій справі № 440/6017/21, який є обов`язковим для врахування судом у силу приписів частини 5 статті 242 КАС України.
Окрім того, суд акцентує увагу на тому, що територіальні органи Пенсійного фонду України наділені компетенцією виключно щодо перевірки правильності оформлення довідок про розмір грошового забезпечення (формальний контроль). Вони не наділені правом самостійно визначати складові та розміри грошового забезпечення, а також не мають повноважень ставити під сумнів достовірність даних, зазначених у довідці, що видана уповноваженим державним органом.
Отже, отримавши належним чином оформлену довідку від Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань, відповідач мав безумовний обов`язок здійснити перерахунок пенсії на її підставі.
Щодо визначення дати, з якої відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії, суд керується таким.
Згідно з частинами другою та третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Оскільки право позивача на перерахунок пенсії виникло у зв`язку із встановленням Законом України нового розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2022 року, обставини, що зумовили зміну розміру пенсії, настали саме у січні 2022 року. Відтак, перерахунок має бути проведений з першого числа місяця, що йде за місяцем настання таких обставин, а саме — з 01.02.2022.
Суд також відхиляє як безпідставні доводи щодо можливого обмеження виплати різниці перерахованої пенсії строком у 12 місяців.
Відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Непроведення своєчасного перерахунку пенсії позивача з 01.02.2022 відбулося виключно внаслідок тривалої бездіяльності уповноважених державних органів (щодо несвоєчасного формування довідки) та подальшої протиправної відмови органу Пенсійного фонду, тобто не з вини пенсіонера.
За таких обставин, обмеження терміну виплати 12-ма місяцями, що передують дню подання заяви, є неправомірним. Вказана правова позиція повністю відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 27.08.2025 у справі № 300/2827/24 та від 17.10.2024 у справі № 320/10815/22, на які обґрунтовано посилається сторона позивача.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Водночас, згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Під час розгляду справи відповідач не надав суду належних та достатніх доказів, які б підтверджували правомірність його відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої оновленої довідки.
Системний аналіз наведених норм законодавства та встановлених обставин справи приводить суд до твердого переконання, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області є протиправними.
Позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання його здійснити перерахунок і виплату пенсії на підставі довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань від 13.10.2025 №5к/вих/4.2/10992, починаючи з 01.02.2022, без обмеження будь-яким строком та з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Згідно з наявною у матеріалах справи квитанцією, за подання даного позову в електронній формі через підсистему «Електронний суд» позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн. Оскільки позов задоволено повністю, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 258, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, су
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2022 року на підставі довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань №5к/вих/4.2/10992 від 13.10.2025 року.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Україна, 79016, Львівська обл., місто Львів, вул. Митрополита Андрея, будинок 10; ЄДРПОУ 13814885) здійснити з 01 лютого 2022 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань №5к/вих/4.2/10992 від 13.10.2025 року, виданої станом на 01.01.2022 рік у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, та провести виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Україна, 79016, Львівська обл., місто Львів, вул. Митрополита Андрея, будинок 10; ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 23 березня 2026 року.
Суддя Коморний О.І.