Справа № 354/71/26
Провадження № 2/354/266/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
04 березня 2026 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківськоїобласті в складі:
головуючої судді   Ваврійчук Т.Л.
за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») 19.01.2026 звернулося до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 , у якому просить стягнути заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1463-2174 продукту «CreditKasa» від 23.10.2024, в розмірі 83460,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.10.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»і відповідачкою за допомогою вебсайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1463-2174. Зазначений кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту,Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник була попередньо ознайомлена. Відповідно до норм ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» вказаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А6106, для підписання кредитного договору №1463-2174 від 23.10.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 20000,00 грн; строк кредитування - 365 днів; базовий період – 28 днів; комісія за видачу кредиту-15,00% від суми кредиту; промо-ставка-0,75% в день; знижена % ставка – 1,00% в день; стандартна % ставка – 1,00% в день, яка застосовується протягом перших 180 днів та 0,75%, починаючи з 181 дня і да закінчення строку дії договору. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Позивач не є банківською установою та відповідно до ліцензії №2401 від 08.06.2017 здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме-надання коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту без відкриття банківського рахунку. На підтвердження факту видачі кредиту до позовної заяви долучені документи, що підтверджують перерахування кредитних коштів (довідка про перерахування суми кредиту та довідка про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи). Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме: отримавши кредитні кошти, не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання грошових коштів. Окрім цього, відповідачка здіснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, шляхом здіснення платежів, зазначених у розрахункеу заборгованості, а також в загальній кількості 11 разів оформлювала кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить її обізнаність із процедурою оформлення та виникнення кредитного договору. У подальшому, відповідачка всупереч умовам кредитного договору, ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України порушила вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі отриманий кредит, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами договору. Станом на 26.11.2025 загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 83460,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 20000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами – 59480,00 грн; заборгованість по комісії - 3000,00 грн; зщаборгованість по штрафах-980,00 грн. Включення до кредитного договору умов щодо сплати комісії за надання кредиту та інших платежів за прострочення виконання зобов`язання базується на чинних нормах спеціального законодавства України, зокрема ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». Також позивач зазначив, що відповідно до п.6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення, зокрема від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені). Проте даний пункт виключений на підставі Закону України №3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». На підставі внесених змін, за договорами, укладеними з 23.01.2024 кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Враховуючи те, що кредитний договір із відповідачкою укладено 23.10.2024, вимоги позивача про стягнення платежів за прострочення виконання зобов`язання є обгрунтованими. Із урахуванням викладеного позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідачки на його користь вищезазначену заборгованість за кредитним договором №1463-2174 від 23.10.2024та 2662,40 грн сплаченого судового збору.
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 21.01.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте до позовної заяви долучено клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час судового розгляду повідомлялася належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток про виклик до зареєстрованого електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд», що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронного документу. 
Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. 
Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 23.10.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1463-2174 продукту «CreditKasa», який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А6106.
За умовами договору Кредитодавець зобов`язався відкрити для Позичальника Кредитну лінію шляхом надання Кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язалася повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом та інші платежі, передбачені цим Договором, у порядку, передбаченому цим Договором. Сума кредиту становить 20000,00 грн; дата видачі кредиту 23.10.2024; Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної в п.4.1 цього Договору, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу; тип процентної ставки-фіксована; тип комісії-одноразова комісія; базовий період складає 28 календарних днів; стандартна процентна ставка становить 1,00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору та 0,75% ха кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дяї Договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту; Комісія за видачу кредиту становить 15,00% від суми наданого кредиту; строк кредитування-365 календарних днів; дата повернення кредиту - 22.10.2025; реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 3238,08%; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає 86750,00 грн та включає в себе: суму Кредиту, комісію за видачу Кредиту та проценти за користування Кредитом; денна процентна ставка на дату укладення договору-0,914%; загальні витрати за кредитом-66750,00 грн (п.п.2.1-2.2, 4.1-4.17 договору).
Відповідно до положень п.п.3.1-3.10 договору цей договір укладається Сторонами у вигляді електронного документу у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Для укладення договору у порядку, встановленому Правилами позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит шляхом заповнення на вебсайті Кредитодавця або у Мобільному додатку. При поданні інформації вперше відбувається реєстрація Позичальника у ІКС Кредитодавця черз веб-сайт Кредитодавця або Мобільний додаток та формується його особистий розділ у ІКС Кредитодавця(Особистий Кабінет). Доступ до Особистого Кабінету здійснюється Позичальником після авторизації шляхом використання одноразового ідентифікатора. До укладення цього Договору, Кредитодавцем було здійснено дистанційну ідентифікацію та верифікацію Позичальника через Систему BankID НБУ.
Після прийняття Кредитодавцем рішення про можливість укладення Договору, Позичальнику повідомляється про прийняте рішення шляхом надання такої інформації через Особистий Кабінет, у якому стає доступним введення Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. 
У разі погодження із запропонованими Кредитодавцем умовами Договору, Позичальник надає Кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття пропозиції Кредитодавця(акцепт) шляхом введення одноразового ідентифікатора та натискання кнопки «Підписати». Вчинення таких дій вважається відповіддю Позичальника про прийняття (акцепт) ним пропозиції (оферти) Кредитодавця укласти електронний договір у розщумінні абз.3 ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». 
Безпосередньо після отримання акцепту від Позичальника, що є укладенням Договору відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» Кредитодавець накладає на Договір, укладений у вигляді електронного документа, кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника з кваліфікованою електронною позначкою часу та направляєПозичальнику підтвердження вчинення(укладення) договору у формі електронного документа та примірник договору з додатками до нього у вигляді електронного документа. Вказані електронні документи направляються в Особистий Кабінет Позичальника та на електронну адресу Позичальника. 
Підписуючи Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього Договору та Правил.
Відповідно до п.5.1 Позичальник зобов`язується повертати Кредитодавцю отриманий Кредит в останній календарний день Строку кредитування шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого Кредиту на банківський рахунок Кредитодавця. 
Згідно п.6.9 договору Позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від Договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити Кредитодавця до закінчення вказаних 14 календарних днів шляхом направлення відповідного повідомлення у письмовій формі на адресу Кредитодавця. 
Відповідно до п.п.10.1-10.2 договоруПозичальник за умови дотримання виомг, передбачених п.п.10.2,10.3 користується прогамами лояльності Кредитодавця та сплачує вілсотки за користування Кредитом за наступними ставками: Промо-ставка-0,75% за кожен день користування Кредитом протягом перших 28 календарних днів першого Базового періоду; Знижена процента ставка становить 1,00% за кожен день користування Кредитом до 180 дня користування Кредитом (включно). 
У разі несплати Позичальником у повному обсязі нарахованих за Пільговою процентною ставкою процентів за користування Кредитом та/або комісії за видачу Кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду, нарахування процентів за користування Кредитом за перший Базовий період здійснюєтьсяза Стандартною процентною ставкою. Надалі нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється за Стандарнтою процентою ставкою до моменту повного погашенняПозичальником заборгованості зі сплати процентів та/або комісії за видачу Кредиту. З моменту повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів та комісії за видачу Кредиту подальше нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Зниженою процентною ставкою в межах періоду, протягом якого може застосовуватися Знижена процента ставка відповідно до умов п.10.1 Договору). 
Згідно п.12.1 цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами та вебсайті Кредитодавця та у Мобільному додатку, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього Договору, а тому добровільно та свідомо укладає цей Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. 
Відповідно до п.12.9.1 договору підписанням вказаного Договору Позичальник підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з його текстом та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чиним законодавством України, заокрема частинами другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
У реквізитах позичальника у вказаному договорі зазначено паспортні дані відповідачки, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце прописки, контактні номери мобільного зв`язку, адресу електронної пошти та номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 .
Відповідно до умов п.п.5.1-5.7 Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa», підписаних відповідачкою шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором А6106, після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту та відкриття відповідного рішення у Особистому Кабінеті, Заявник вводитьу Особистому кабінеті реквізити електронного платіжного засобу споживача або обирає збережені реквізити електронного платіжного засобу споживача, з використанням яких на рахунок Заявника будуть зараховані грошові кошти, надані у Кредит за Договором. 
Після підписання Паспорту споживчого кредиту електронним підписом Одноразовим ідентифікатором в Особистому кабінеті формується Оферта, яка є пропозицією укласти Договір розумінні ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». 
Після акцептування Позичальником Оферти, що є укладенням Договору відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», Кредитодавець накладає на Договір, укладений у вигляді електронного документу, кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу та безпосередньо після цього направляє Позичальнику підтвердження вчинення(укладення) Договору у формі електронного документа та примірник Договору з додатками до нього. Вказані електронні документи направляються в Особистий Кабінет Позичальника та на електронну адресу Позичальника, вказану ним у Заявці. Підтвердження містить обов`язкові відомості відповідно до ч.11 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Укладаючи Договір, Кредитодавець та Заявник/Позичальник визнають усі документи (в тому числі договір), підписані з використанням Електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що відповідає положенням ч.12. ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи Договір шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Заявник/Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами Договору (умовами цих Правил та Договором про відкриття кредитної лінії).
Наданою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» довідкою про перерахування суми кредиту, підтверджується, що відповідачці ОСОБА_1 за договором №1463-2174 від 23.10.2024 видані кошти за допомогою системи LiqPay, на платіжну карту № НОМЕР_1 , а саме: 23.10.2025 у сумі 20000,00 грн платіж №2536582849.
Квитацією АТ КБ «ПриватБанк» підтверджується факт перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему LiqPay на підставі договору №1463-2174 від 23.10.2024 у сумі20000,00 грн на банківську картку № НОМЕР_2 ,ID платежу №2536582849.
Із розрахунку заборгованості за договором №1463-2174 від 23.10.2024, вбачається, що станом на 26.11.2025 заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 83460,00грн, з яких: основний борг – 20000,00 грн; залишок відсотків –59480,00 грн, які нараховані у межах строку дії кредитного договору по 22.10.2025 включно у період з 23.10.2024 по 19.11.2024 включно за ставкою 0,75% в день, з 20.11.2024 по 20.04.2025 включно за ставкою 1,00% в день, аз 21.04.2025 по 22.10.2025 за ставкою 0,74% в день; залишок комісій-3000,00 грн; залишок штрафів-980,00 грн.Вказаним розрахунком також підтверджується, що відповідачка здійснювала часткове погашення боргу за кредитом, зокрема 24.11.2024 сплатила кошти у сумі 1500,00 грн, а 30.11.2024 у сумі 1000,00 грн, які зараховані кредитором на погашення боргу за відсотками. 
До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права.
Частини 1, 2 ст.509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. 
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Частиною другою ст.639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.02.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
У силу ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).
Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Окрім того, відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст.ст.526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що між сторонами у справі 23.10.2024 укладено в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії №1463-2174 відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 20000,00 грн у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на вказану нею банківську картку НОМЕР_1 на строк 364 днів-до 22.10.2025. 
Із матеріалів справи вбачається, що без ознайомлення з умовами договору, Правилами відкриття кредитної лінії та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті позивача є неможливим. Разом із Правилами відкриття кредитної лінії кредитний договір складає єдиний договір в якому, визначаються всі його істотні умови та з якими відповідачка була попередньо ознайомлена, підписавши кредитний договір за допомогою наданого одноразового ідентифікатора А6106.
У зазначеному договорі сторони узгодили розмір кредиту, процентів, комісії, строк та умови кредитування, відповідальність за несвоєчасне виконання умов договору, тобто досягли згоди щодо всіх істотних умов договору.
ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за вказаним догором виконало в повному обсязі та надало позичальнику грошові кошти у визначеному розмірі.
Натомість, відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитом, яка згідно наданого позивачем розрахунку, правильність наведених у якому розрахунків перевірено судом, становить 82480,00 грн, з яких: 20000,00 грн –заборгованість за кредитом; 59480,00 грн- заборгованість за процентами, що нараховані за період з 23.10.2024 по 22.10.2025 включно, тобто в межах строку кредитування із урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки у розмірі 0,75% та стандартної процентної ставки у розмірі 1% в день за кожен день користування кредитом протягом перших 180 календарних днів кредитування та у розмірі 0,74% з 181 календарного дня до закінчення строку кредитування; 3000,00 грн- заборгованість по комісії.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за штрафами суд враховує наступне.
Пунктом 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє по сьогоднішній день.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18.10.2023 року в справі №706/68/23 дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі №910/10901/23. 
У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за штрафами у сумі 980,00 грн до задоволення не підлягає. 
Щодо доводів позивача про те, що до даних правовідносин підлягали застосуванню приписи Закону України «Про споживче кредитування», тому вимогама про стягнення платежів за прострочення виконання зобов`язання застосовується тільки до кредитних договорів, що були укладені до 23.01.2024, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Згідно п.6 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023, тобто приписи вказаного пункту стосувалися договорів, які були укладені до 23.01.2024.
Проте помилковим є тлумачення позивачем цього пункту Закону як такого, що дозволяє (заборона відпадає й відсутня) нараховувати платежі за прострочення виконання споживачем зобов`язань за кредитним договором, оскільки Закон, який має захищати споживачів не може встановлювати для них умови гірші, ніж це передбачено загальним і основним актом цивільного законодавства - Цивільним кодексом України.
У постанові Верховного Суду від 10.01.2024 у справі №240/4894/23 вказано, що принцип тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи. Цей принцип також часто відомий як «in dubio pro persona» або «in dubio pro homine» (латинською мовою), що означає «у вагомих сумнівах - на користь людини». Принцип тлумачення закону на користь особи не означає безумовне ігнорування закону, але вказує на те, що в сумнівних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію, яка максимально захищає права та інтереси саме фізичної особи.
Крім того, з аналізу наведених норм права не вбачається, що вказаний як спеціальний Закон суперечить нормам ЦК України щодо списання кредитодавцем (позикодавцем) неустойки (штрафу, пені), нарахованих у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення, а лише встановлює що таке списання відбувається також згідно п.6 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» за період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Посилання позивача на те, що Законом України «Про споживче кредитування» не заборонено стягнення платежів за прострочення виконання зобов`язань за кредитними договоріами, що були укладені після 24.01.2024 не спростовують вказаних висновків суду, оскільки списання таких платежів кредитодавцем прямо встановлено в п.18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, будь-яких доказів, які б спростовували факт укладення нею кредитного договору, чи підтверджували те, що на платіжні картки, які є у її користуванні, і на які ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» могло здійснити перерахування коштів у сумі 20000,00 грн на виконання умов вищевказаного договоругрошові кошти не надходили, власного розрахунку боргу, а також доказів на підтвердження виконання нею взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі суду не надала.
За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення зі ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1463-2174 продукту «CreditKasa» від 23.10.2024 у розмірі 82480,00 грн, з яких: 20000,00 грн- заборгованість за кредитом; 59480,00 грн- заборгованість за процентами, яка, як перевірено судом, нарахована у межах строку кредитування та відповідно до умов договору; 3000,00 – заборгованість по комісії, розмір та порядок сплати якої визначено умовами кредитного договору та погоджено із відповідачкою при його укладенні.У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2631,14 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (82480х2662,40/83460).
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
На підставі наведеного та керуючись статтями ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258-268, 273, 280-283, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1463-2174 продукту «CreditKasa» від 23 жовтня 2024 року у сумі 82480 (вісімдесят дві тисячі чотириста вісімдесят) гривень 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог-відмовити.
Стягнути зі  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору у сумі 2631 (дві тисячі шістсот тридцять одна) гривня 14 коп.
Копію рішення направити учасникам справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження: 01133, бульвар Лесі Українки, 26 офіс 407, м.Київ, код ЄДРПОУ: 38548598. 
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 . 
Повне судове рішення складено 04 березня 2026 року. 

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК