13 квітня 2026 року

Справа № 642/8068/25
Провадження № 2/642/358/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

13 квітня 2026 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого – судді Цибульської С.В.,
за участю: секретаря судового засідання – Карпухіна Д.Д., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим в межах кредитного договору № 2011478141 від 06.11.2015, у загальному розмірі 22 488,17 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16 118,60 грн, заборгованості за відсотками у сумі 6 369,57 грн; заборгованість за кредитним договором № 2020834 від 13038-06/2021 у загальному розмірі 5 325 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 3000 грн, заборгованості за відсотками у сумі 2325 грн.
В обґрунтування позову представник позивача вказує, що ОСОБА_1 уклав із АТ «ОТП Банк» кредитний договір № 2011478141, який за правовою природою є змішаним договором, а саме: кредитним договором та договором про надання банківських послуг, в якому містяться елементи різних договорів і надаються декілька різних видів послуг – кредитування та видача і обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток, в межах якого було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. 28.06.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28/06/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги, зокрема за кредитним договором № 2011478141 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 розмір заборгованості за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим в межах кредитного договору № 2011478141, становить 22 488,17 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 16 118,60 грн, заборгованість за відсотками у сумі 6 369,57 грн.
Також представник позивача зазначає у позовній заяві, що 20.06.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 13038-06/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Товариство надало клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. 18.02.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 18022022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало право грошової вимоги, зокрема за договором № 13038-06/2021 від 20.06.2021. Згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 розмір заборгованості за кредитним договором № 13038-06/2021 від 20.06.2021 становить 5325 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3000 грн; заборгованість за відсотками у сумі 2325 грн.
Окрім того представник позивача просить стягнути з відповідача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.
Судом постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов.
Позивач не надавав суду клопотань про розгляд справи в загальному порядку або в спрощеному порядку з викликом сторін, в позові зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлені відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідач відзиву не подав.
Оскільки відповідачем у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. 
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
За таких обставин відповідно до ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору, відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином, відзиву не подав.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що 06.11.2015 ОСОБА_1 власноруч підписано опитувальний лист фізичної особи та анкету-заяву на отримання кредиту, в яких відповідач надав ПАТ «ОТП Банк» актуальну інформацію про себе та зазначив суму бажаного кредиту – 8128,62 грн; строк кредитування – 10 місяців; ціль отримання кредиту – придбання товарів та послуг.
06.11.2015 ОСОБА_1 власноруч підписав інформаційний листок «Умови кредитування по продукту «Ельдорадо_5000», відповідно до умов якого: кредитор – ПАТ «ОТП Банк»; сума можливого кредиту: від 300 грн до 23 000 грн; строк, на який кредит може бути одержаний: від 3 до 36 місяців; відсоткова ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 0,01 % річних. Також у вказаному інформаційно листку відображено приклад умов надання кредиту споживачу, а саме: дата оформлення кредиту – 06.11.2015; сума кредиту становить 8128,82 грн; орієнтовна сукупна вартість кредиту становить 8129,19 грн; строк кредитування – 10 місяців; кількість щомісячних платежів – 10, з періодичність сплати заборгованості за кредитом кожний місяць; сума першого-дев`ятого платежу включно становить 813 грн, сума останнього платежу становить 812,19 грн.
06.11.2015 між ПАТ «ОТП Банк» (банк) та ОСОБА_1 (позичальник/держатель) укладено договір про надання споживчого кредиту № 2011478141 (далі – договір), відповідно до умов якого позичальник (держатель) отримує, а банк надає йому фінансові послуги, на умовах викладених нижче. Цей договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів (в тому числі договору застави), і позичальнику надаються декілька видів фінансових послуг – кредитування та видача і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток.
У розділі 1 «Надання кредиту» договору відображено умови надання позичальнику споживчого кредиту.
Так, відповідно до п. 1.1. договору розмір та валюта кредиту на придбання товару/послуг у продавця 1 становить 8128,82 грн, що також становить загальну суму кредиту. Цільове використання кредиту – придбання товарів та послуг у ТОВ «Технополіс-1» (продавець-1) та банку. Строк кредиту – 10 місяців. Сума першого внеску за товар становить 5440 грн. Розмір процентної ставки – 0,01 % річних. Також у цьому пункті договору закріплено, що позичальник отримує товар, згідно із наведеним описом та рахунком-фактурою № 3595773 від 06.11.2015, що позичальник купує у продавця-1 із залученням кредитних коштів банку у сумі 8128,82 грн, а саме: товар «Lenovo Yoga» вартістю 9999,90 грн (початковий внесок становить 4009,15 грн, кредит становить 5990,75 грн), захисна плівка вартістю 249,90 грн (початковий внесок – 100,19 грн, кредит – 149,71 грн), карта пам`яті вартістю 419,90 грн (початковий внесок становить 168,35 грн, кредит становить 251,55 грн), абсолютний захист вартістю 2899,12 грн (початковий внесок – 1162,31 грн, кредит – 1736,81 грн).
Відповідно до п. п. 1.2-1.4.2. договору для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та додатком № 1 «Графік платежів», що є його невід`ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. З метою контролю за цільовим використанням кредиту банк перераховує визначені договором суми кредиту на користь продавців в рахунок оплати товару та послуг. Підписанням цього договору позичальник надає банку доручення на перерахування визначених цим договором сум на рахунок продавців. Датою надання кредиту позичальнику є 06.11.2015. Позичальник зобов`язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання, встановлені договором, не пізніше 06.09.2016. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в графіку платежів.
У розділі 2 «Видача та обслуговування кредитної картки позичальника» договору закріплено умови видачі позичальнику та обслуговування міжнародних пластикових карток.
Так, відповідно до п. п. 2.1.-2.3. договору банк та позичальник підтверджують факт укладання між ними договору про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток на підставі правил кредитування, правил користування кредитною карткою «MasterCard Standart», що розміщені на сайті банку, а також на умовах, викладених в цьому розділі. За умови належного виконання позичальником умов кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу «MasterCard Standart», а також виконує розрахункові операції з обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. В порядку, передбаченому угодою банк надає позичальнику кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку у розмірі, що передбачений угодою, а позичальник приймає кредит і зобов`язується повернути суму отриманого кредиту в строки та в порядку, передбачені угодою. Отримання, обслуговування та погашення кредиту позичальником відбувається через картковий рахунок.
Згідно з п. п. 2.4.-2.6. договору розмір кредитного ліміту становить 1000 грн. Строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання сторонами цього договору. За користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі 2,49 % на місяць по операціях розрахунків карткою за товари та послуги в мережі Інтернет; 3,49 % на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості у розмірі 0,15 % в день.
Пунктом 4.11. договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до виконання сторонами взятих на себе зобов`язання по цьому договору в повному обсязі.
У додатку № 1 до договору відображено реквізити для сплати заборгованості за кредитом, графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту, відповідно до якого: сума кредиту становить 8128,82 грн; строк кредитування становить 10 місяців; процентна ставка – 0,01 % річних; комісія за оформлення кредиту та щомісячна комісія становлять 0 %. Дата оформлення кредиту – 06.11.2015; сума кредиту становить 8128,82 грн; орієнтовна сукупна вартість кредиту становить 8129,19 грн; строк кредитування – 10 місяців; кількість щомісячних платежів – 10, періодичність сплати заборгованості за кредитом кожний місяць; сума першого-дев`ятого платежу включно становить 813 грн, сума останнього платежу становить 812,19 грн.
Вказаний договір та додаток до нього підписано власноручно ОСОБА_1 та представниками ПАТ «ОТП Банк».
Суд доходить висновку, що між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 дійсно було укладено кредитний договір, в якому узгоджено усі обов`язкові умови. 
Згідно з копією специфікації до кредитного договору № 2011478141 для пред`явлення ТОВ «Технополіс-1» цією специфікацією повідомлено, що ПАТ «ОТП Банк» прийнято позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику ОСОБА_1 кредит за кредитним договором № 2011478141 від 06.11.2015. У вказаній специфікації по кредитному договору зазначено номер рахунку-фактури, а саме: № 3595773 від 06.11.2015, сума кредиту на товар становить 8128,82 грн. Також у специфікації по кредитному договору вказано, що банк гарантує перерахування грошових коштів у сумі 8182,82 грн на поточний рахунок підприємства (ТОВ «Технополіс-1»), на умовах укладеного договору про співробітництво.
Згідно з копією товарного чеку № 3595773 від 06.11.2015, виписаного ТОВ «Технополіс-1», визначено перелік товарів, послуг та їх вартість, які підлягають реалізації з боку ТОВ «Технополіс-1» на загальну суму 13 568,82 грн, а саме: планшет LENOVO Yoga Tablet вартістю 9999,90 грн з ПДВ, плівка захисна універсальна вартістю 249,90 грн з ПДВ, кар. пам. Silicon Power microSDHC 32 GB вартістю 419,90 грн з ПДВ, ЭПО Антивірус KIS для Android вартістю 159,90 грн з ПДВ, Android VIP вартістю 1479,30 грн з ПДВ, навігаційна карта України «CityGuide» 1 рік вартістю 159,90 грн, реєстрація в програмі лояльності «Клуб Ельдорадо» вартістю 0,06 грн з ПДВ, картка лояльності вартісю 0,06 грн з ПДВ, послуга «Абсолютний захист» на рік вартістю 1099,90 грн з ПДВ.
Як вбачається з копії чеку, виданого відділом з реалізації непродовольчих товарів ТОВ «Технополіс-1» було сплачено грошові кошти у сумі 13 568,82 грн в рахунок оплати за товари та послуги, перелік яких аналогічний переліку товарів та послуг, відображеному в товарному чеці № 3595773 від 06.11.2025.
Вказане свідчить про належне виконання договору про надання споживчого кредиту № 2011478141 від 06.11.2015 з боку кредитодавця ПАТ «ОТП Банк» в частині видачі споживчого кредиту.
Водночас матеріали справи не містять та суду не надано відомостей на підтвердження факту того, що ПАТ «ОТП Банк» виконало свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 2011478141 від 06.11.2015 в частині надання ОСОБА_1 кредиту у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, зокрема відсутні відомості щодо відкриття банківського рахунку на ім`я ОСОБА_1 , отримання ним картки до відповідного рахунку, а також відомості щодо використання ОСОБА_1 кредитних коштів за таким рахунком (рух коштів, платіжні інструкції, доручення тощо).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 627 Цивільного Кодексу України (далі – ЦК України) встановлено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно з п. 6 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор – це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що кредитний договір № 13038-06/2021 від 20.06.2021 укладено між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора W30322, який відповідач використав для підписання як паспорту споживчого кредиту, так і кредитного договору, додатку до нього, а також для підписання додаткової угоди між сторонами.
Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений між сторонами, а тому, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
20.06.2021 ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора підписав паспорт споживчого кредиту, відповідно до умов якого: кредитодавець – ТОВ «ФК «Інвеструм»; тип кредиту – позика; сума/ліміт кредиту становить 3000 грн; строк кредитування – 30 днів; мета отримання кредиту – придбання споживачем товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; спосіб та строк надання кредиту – безготівковим шляхом на строк визначений договором; процента ставка становить 2,50 % на день; тип процентної ставки – фіксована; загальні витрати за кредитом становлять 2250 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 5250 грн; реальна річна процентна ставка становить 114 432,08 % річних.
20.06.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» (товариство) та ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір про надання фінансового кредиту № 13038-06/2021 (далі – договір № 13038-06/2021), відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1. договору № 13038-06/2021).
Відповідно до п. п. 1.2., 1.3., 1.6. договору № 13038-06/2021 кредит надається строком на 30 днів, тобто до 19.07.2021. Строк дії договору починається з моменту його укладання, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,50 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % (процентів) на добу. Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.
Згідно з п. 2.1. договору № 13038-06/2021 сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.
Пунктом 5.2. договору № 13038-06/2021 передбачено, що всі зміни і доповнення до цього договору оформлюються шляхом підписання сторонами додатків і додаткових угод з використанням одноразового ідентифікатора.
У додатку № 1 до договору № 13038-06/2021 відображено графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до якого: дата видачі кредиту – 20.06.2021; сума кредиту – 3000 грн; кількість платежів зі сплати процентів та тіла кредиту – 1, сплата через 30 днів після видачі кредиту; сума платежу становить 5250 грн; загальна вартість кредиту для споживача становить 5250 грн, з яких: тіло кредиту у розмірі 3000 грн, проценти за користування кредитом у сумі 2250 грн; реальна річна процентна ставка становить 114 432,08 %.
19.07.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 на підставі заявки останнього від 19.07.2021 про відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту укладено додаткову угоду № 3 до договору про надання фінансового кредиту № 13038-06/2021 від 20.06.2021, згідно з умовами якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 30 днів, тобто до 17.08.2021. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 5250 грн. Зазначена угода підписана ОСОБА_1 електронним підписом шляхом накладення одноразового ідентифікатора W81332.
Вказане свідчить про належне виконання ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту № 13038-06/2021 від 20.06.2021, зокрема видачі ОСОБА_1 кредитних коштів на умовах, передбачених цим договором.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
28.06.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «ОТП Банк» (клієнт) уклали між собою договір факторингу № 28/06/23 (далі – договір факторингу), відповідно до умов якого клієнт передає, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфелю заборгованості (п. 1.1. договору факторингу).
Відповідно до п. 6.2.3. договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання фактором та клієнтом умов, що визначені цим пунктом, є необхідною і достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги.
Пунктами 7.1., 7.2. договору факторингу передбачено, що загальний ліміт фінансування по реєстрам боржників № 1 та № 2 становить 4 178 000 грн без ПДВ станом на дату підписання сторонами цього договору. Фактор здійснює фінансування клієнта шляхом одноразового перерахування суми, вказаної в п. 7.1. цього договору протягом одного банківського дня з дати підписання сторонами цього договору за реквізитами клієнта АТ «ОТП Банк».
Відповідно до копії платіжної інструкції № 19867 від 28.06.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало на рахунок АТ «ОТП Банк» грошові кошти у сумі 4 178 000 грн, призначення платежу: оплата за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 без ПДВ.
Згідно з копією витягу з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 28/023 від 28.06.2023 АТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2011478141. Розмір заборгованості ОСОБА_1 за вказаним договором на момент передачі права вимоги становить 22 488,17 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 16 118,60 грн, заборгованість за відсотками у сумі 6369,57 грн.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що представником позивача доведено факт переходу права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 2011478141 від первісного кредитора АТ «ОТП Банк» до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Крім того 18.02.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «ФК «Інвеструм» (клієнт) уклали між собою договір факторингу № 18022022, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт – відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включно суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п. 1.2. договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Згідно з п. п. 3.3., 3.4. договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 ціна продажу за договором становить 1 404 518,58 грн. Фактор сплачує клієнту 100 % ціни продажу, передбаченої п. 3.3. договору, протягом 3 робочих днів з моменту передачі по акту прийому-передачі реєстру боржників шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта.
Як вбачається з копії акту приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 18022022 від 18.02.2022, ТОВ «ФК «Інвеструм» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло реєстр боржників кількістю 4812, після чого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників.
Відповідно до копії платіжного доручення № 18101 від 22.02.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало на рахунок ТОВ «ФК «Інвеструм» грошові кошти у сумі 1 404 518,58 грн, призначення платежу: оплата за відступлення прав вимоги згідно з договором факторингу № 18022022 від 18.02.2022 без ПДВ.
Згідно з копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним договором № 13038-06/2021. Розмір заборгованості ОСОБА_1 за вказаним договором на момент передачі права вимоги становить 5325 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 3000 грн, заборгованість за відсотками у сумі 2325 грн.
З огляду на вказане суд доходить висновку, що представником позивача доведено факт переходу права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 13038-06/2021 від первісного кредитора - ТОВ «ФК «Інвеструм» до позивача - ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 13038-06/2021 від 20.06.2021, складеним представником позивача, у ОСОБА_1 наявна заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 5325 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3000 грн, заборгованість за відсотками у сумі 2325 грн.
Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору № 13038-06/2021 від 20.06.2021, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» в цій частині слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 13038-06/2021 від 20.06.2021 у загальному розмірі 5325 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3000 грн, заборгованості за відсотками у сумі 2325 грн.
Також, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, суд доходить висновку про те, що первісний кредитор ПАТ «ОТП Банк» належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за договором про надання відповідачу споживчого кредиту № 2011478141 від 06.11.2015 в частині видачі споживчого кредиту на суму 8128,82 грн.
Водночас суд звертає увагу, що доказів, які б свідчили про належне виконання первісним кредитором ПАТ «ОТП Банк» умов кредитного договору щодо надання відповідачу кредиту у вигляді встановлення кредитного ліміту на банківський рахунок, відкритий на ім`я відповідача, представником позивача не надано та матеріали справи не містять.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
З наведеної норми законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі № 755/2284/16-ц, провадження № 61-4685св19.
При цьому в разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі й первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.
Матеріали справи не містять та суду не надано відомостей на підтвердження факту того, що ПАТ «ОТП Банк» виконало свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 2011478141 від 06.11.2015 в частині надання ОСОБА_1 кредиту у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, зокрема відсутні відомості щодо відкриття банківського рахунку на ім`я ОСОБА_1 , отримання ним картки до відповідного рахунку, перерахування коштів на вказаний рахунок, а також відомості щодо використання ОСОБА_1 кредитних коштів за таким рахунком (рух коштів, платіжні інструкції, доручення тощо).
Суд звертає увагу на те, що розрахунок заборгованості за договором є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду пересвідчитися, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17, провадження № 61-1211св19.
Розрахунки заборгованості, надані позивачем, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, а тому не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки із зазначенням конкретних розмірів заборгованості є документами, що створені самим позивачем, а відтак інформація, що зазначена в них, за відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Підтвердженням зарахування кредитних коштів на картковий рахунок та користування кредитними коштами може бути виписка по рахунку, проте таких документів матеріали справи не містять та позивачем не надано; клопотань про витребування відповідних доказів до суду не подано.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі (правова позиція Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року в справі № 857/7/22).
Водночас суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, в той же час клопотань від представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про витребування таких доказів до суду не надходило.
Позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами щодо доведеності позовних вимог, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18).
Отже, з огляду на викладене та частково доведений обсяг позовних вимог, враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що ним належним чином виконані умови договору про надання споживчого кредиту № 2011478141 від 06.11.2015 в частині взятих на себе зобов`язань, що витікають з факту отримання ним споживчого кредиту у сумі 8128,82 грн для придбання товарів та послуг, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним кредитним договором у відповідній частині належним чином не виконав, а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2011478141 від 06.11.2015 у загальному розмірі 8 129,19 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8128,82 грн, заборгованості по відсотках у сумі 0,37 грн.
Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн, відповідно до статті 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам (48,37 %), що становить 1464,64 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 277-279, 280, 281, 289, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2011478141 від 06.11.2015 у загальному розмірі 8 129 (вісім тисяч сто двадцять дев`ять) грн 19 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8128,82 грн, заборгованості по відсотках у сумі 0,37 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 13038-06/2021 від 20.06.2021 у загальному розмірі 5325 (п`ять тисяч триста двадцять п`ять) грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3000 грн, заборгованості за відсотками у сумі 2325 грн.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1464 (одна тисяча чотириста шістдесят чотири) грн 64 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено 13.04.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30. 
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Головуючий суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА