Справа № 521/488/26
Номер провадження 3/521/829/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Засядьвовк О.Д., при секретарі Котляр Ю.Ю., за участю прокурора Кравцової О.О., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , під час розгляду матеріалів, які надійшли з Одеського управління ДВБ НПУ, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
До Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшли матеріали адміністративної справи за протоколом №4/2026 від 07.01.2026, № 5/2026 від 07.01.2026, № 6/2026 від 07.01.2026 у відношенні ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Із протоколу про адміністративне правопорушення № 6/2026 від 07.01.2026 вбачається, що ОСОБА_1 припиняючи 18.04.2024 діяльність на посаді офіцера секції S-4 (логістика) штабу батальйону оперативного призначення військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України, будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), в порушення абзацу 1 ч.2, ч.7 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин, подав 26.02.2025 шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Із протоколу про адміністративне правопорушення № 4/2026 від 07.01.2026 вбачається, що ОСОБА_1 обіймаючи офіцера секції S-4 (логістика) штабу батальйону оперативного призначення військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України, будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), в порушення ч.1,7 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин, подав 26.02.2025 шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Із протоколу про адміністративне правопорушення № 5/2026 від 07.01.2026 вбачається, що ОСОБА_1 обіймаючи офіцера секції S-4 (логістика) штабу батальйону оперативного призначення військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України, будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), в порушення ч.1,7 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин, подав 26.02.2025 шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Постановою суду від 10.02.2026 р. вказані протоколи були об`єднані в одне провадження.
ОСОБА_1 у судовому засіданні факт правопорушення визнав, у вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.
Прокурор вважав, що протокол складений з дотриманням вимог КУпАП, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією у виді штрафу.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вислухавши пояснення прокурора, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП України за кваліфікуючою ознакою: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
З примітки до статті 172-6 КУпАП вбачається, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином, зі змісту статті слідує, що диспозиція вказаної норми є бланкетною, оскільки вказує склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів, правил, положень, інструкцій.
Згідно ст. 2 Закону України "Про запобігання корупції відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами, що визначено як законодавство у сфері запобігання корупції.
Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - це особи, зазначені у п. 1, п.п. «а», «в» - «ґ» п. 2, п. 4 ч. 1 ст. З цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
При цьому, п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, особовий склад штатних військово - лікарських комісій.
Наказом командира військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України № 282 від 27.12.2019 старшого лейтенанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, який прибув для проходження військової служби із військової частини НОМЕР_2 та призначений наказом начальника Південного Одеського ТрУ від 08.11.2019 № 49 о/с заступником командира батальйону оперативного призначення з озброєння та техніки (ВОС — НОМЕР_3 ). Та наказом командира військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України № 125 від 13.05.2022 оголошено чергове військове звання майор, присвоєно наказом командувача Національної гвардії України № 98 о/с від 05.05.2022.
Згідно довідки за підписом начальника відділення документального забезпечення та контролю штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України колишній військовослужбовець ОСОБА_1 з 27.12.2019 приступив та виконував обов`язки за посадою заступника командира батальйону оперативного призначення з озброєння та техніки та відповідно з 24.01.2023 приступив до виконання службових обов`язків за посадою офіцера секції S-4 (логістика) штабу батальйону оперативного призначення. Зміни посади не призвели до зміни покладених на військовослужбовця функціональних обов`язків. Обсяг службових завдань та характер виконаних ним функцій залишилися без змін.
Військова частина № НОМЕР_1 Національної гвардії України є (юридичною особою), яка має дійсне і умовне найменування, печатки із зображенням малого Державного Герба України, дійсним або умовним найменуванням, інші печатки і штампи, рахунки в органах Державної казначейської служби України, може мати рахунки в банках, у тому числі в іноземній валюті, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законодавством, а військове майно закріплюється за прикордонним загоном на праві оперативного управління.
В цей час, ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Національну гвардію України» передбачено, що Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Згідно ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих чи адміністративно - господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Відповідно до функціональних обов`язків офіцера секції S-4 (логістика) штабу батальйону оперативного призначення підпорядковується начальнику секції S-4 (логістика) штабу батальйону оперативного призначення.
Офіцера секції S-4 (логістика) штабу в мирний та воєнний час відповідає за організацію обліку та забезпечення батальйону озброєнням, бойовою та іншою технікою і матеріальними засобами, за технічне забезпечення батальйону. Офіцера секції S-4 (логістика) штабу батальйону оперативного призначення зобов`язаний організовувати роботу служби матеріально - технічного забезпечення штабу й щоденно керувати нею.
Статтею 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:
-наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;
-наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;
-забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
Зважаючи на те, що в приписах статті 28 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України містяться ознаки організаційно - розпорядчих і адміністративно - господарських функцій, військовослужбовці, які за своїм службовим становищем є начальниками, належать до військових посадових осіб.
Під час перебування на посаді заступника командира батальйону оперативного призначення з озброєння та техніки майор ОСОБА_1 за своїм службовим становищем та військовим званням був начальником стосовно окремих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Відповідності до ч. 9 ст. 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці, визначені Законом України «Про запобігання корупції», зобов`язані подавати декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у порядку та строки, встановлені Законом України «Про запобігання корупції». На військових посадових осіб поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Отже, майор ОСОБА_1 належав до військових посадових осіб НГУ, є суб`єктом декларування т а на нього поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції».
20.11.2023 майор ОСОБА_1 ознайомився із функціональними обов`язками офіцера секції S-4 (логістика) штабу батальйону оперативного призначення. Відповідно до функціональних обов`язків офіцер секції S-4 (логістика) зобов`язаний дотримуватись вимог Закону України «Про запобігання корупції» та своєчасно подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином, згідно п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, посада офіцера секції S-4 (логістика) штабу батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України майора ОСОБА_1 віднесена до суб`єктів на яких поширюється дія цього Закону, який є суб`єктом декларування і відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, та зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі визначені ст. 45 вказаного Закону в частині обов`язку подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.
Наказом командувача Національної гвардії України № 98 о/с від 12.04.2024 відповідно до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» припинено контракт та звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» пункту 3 частини п`ятої (за станом здоров`я) майора ОСОБА_1 .
Наказом командира військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України № 116 від 18.04.2024 припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 .
Таким чином, 18.04.2024 є останнім днем виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 за посадою.
Згідно а. 1 ч. 2 ст. 45 Закону особи, зазначені у п. 1, п. п. "а", "в"-"ґ" п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
12.10.2023 року набрав чинності Закон України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Пунктом 2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше
Отже, після звільнення зі служби в Національній гвардії України та припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, у ОСОБА_1 виник обов`язок протягом 90 календарних днів подати шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію при звільненні за період з 01.01.2024 по 18.04.2024, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, до 23:59 год. 17.07.2024.
ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу, та терміну подачі такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення частини 1, 7 статті 45 Закону, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, лише 25.02.2025, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу, та терміну подачі такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення частини 1, 7 статті 45 Закону, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, лише 25.02.2025, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу, та терміну подачі такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення частини 1, 7 статті 45 Закону, подав декларацію за період неохоплений раніше поданими деклараціями, лише 25.02.2025, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
ОСОБА_1 протягом строку, відведеного для подачі декларацій не вживав жодних дій для своєчасного їх подання.
З приводу несвоєчасного подання декларацій ОСОБА_2 надав пояснення, в яких зазначив, що причиною несвоєчасного подання даної декларації сталося у зв`язку із тим, що він не знав про необхідність їх подання ,та після того як йому повідомили з військової частини де він проходив службу про необхідність подання даної декларації він її подав. Інших причин, які б перешкодили своєчасному поданню декларації не було. 
Крім повного визнання своєї вини правопорушником, вина ОСОБА_2 повністю підтверджується наданими до суду матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №4/2026 від 07.01.2026, № 5/2026 від 07.01.2026, № 6/2026 від 07.01.2026; скріншотами щорічних декларацій, поданих 25.02.2025 та 26.02.2025; скріншотом декларації при звільненні, поданої 26.02.2025; матеріалами НАЗК; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та іншими матеріалами справ у своїй сукупності.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до положень ст. 34 КУпАП суд визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність за скоєне правопорушення щире розкаяння винного.
Обставин, що обтяжують відповідальність, у судовому засіданні не встановлено.
На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, інші обставини справи, суд вважає, що необхідним для попередження нових правопорушень та виховання особи буде накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням № НОМЕР_4 від 28.03.2019 року, а тому, відповідно до п.13 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору останнього слід звільнити.
Керуючись ст. ст.33, ч.1 ст. 172-6, 283-285, 287, 294 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси.

Суддя О.Д. Засядьвовк