УХВАЛА

20 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 758/6303/19

провадження № 61-3218ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочинів удаваними, визнання права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 про визнання правочинів удаваними, визнання права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в частині позовних вимог щодо визнання договорів купівлі-продажу та договорів дарування удаваними правочинами, визнання права спільної сумісної власності подружжя залишено 
без розгляду.
Позов задоволено.
У порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності за ОСОБА_2 на: квартиру загальною площею 87.4 кв. м в житловому будинку 
АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення загальною площею 621.20 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, кадастровий номер 3222486201:01:032:5067, площею 0.0811 га, за адресою АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, кадастровий номер 3222486201:01:032:5070, площею 0.0707 га, за адресою АДРЕСА_3 ; транспортний засіб CHEVROLET VOLT, 2014 р.в., куз. НОМЕР_1 ; транспортний засіб TESLA MODEL S, 2012 р.в., куз. НОМЕР_2 ; транспортний засіб BMW Х6, 2013 р.в., куз. НОМЕР_3 .
У порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності за 
ОСОБА_3 на: підвальне приміщення за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 35199279, загальна площа 154.4 кв. м; нежитлове приміщення, підвальне, за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 38862797, загальна площа 89.4 кв. м; приміщення, загальною площею 139.8 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ; приміщення загальною площею: 63.3 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ; транспортний засіб HYUNDAI ACCENT, легковий седан - В, 1997 року випуску, НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1341.
Визнано право за ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:72:184:0082, площею 0,0747 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1146311180389, розташований за адресою: АДРЕСА_6 .
Визнано право спільної часткової власності за ОСОБА_2 на 1/3 частини земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 . Кадастровий номер 3222486201:01:032:5067, площа 0,0811 га.

Не погодившись з ухваленим рішенням,           ОСОБА_1 - особа, яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу, де вказала, що ОСОБА_3 має перед нею боргові зобов`язання, однак суд проігнорував обставини, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, що призвело до неправильного вирішення спору, наслідком чого стало зменшення або повне унеможливлення задоволення вимог кредитора шляхом виключення майна боржника з боргової маси.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року апеляційну скаргу адвоката Гончарова В. М., який діє в інтересах особи, яка не брала участі у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБЕРС», задоволено.
Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_5 , підписану адвокатом Герасимовою І. Л., задоволено.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 
2022 року в частині вирішення позовних вимог про визнання за ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення загальною площею 621.20 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:72:184:0082, площею 0,0747 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1146311180389, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 скасовано.
Ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання за ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення загальною площею 621.20 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:72:184:0082, площею 0,0747 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1146311180389, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 , відмовлено.
Вирішено питання стягнення судових витрат.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2022 року закрито.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У березні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки сформована у системі «Електронний суд» 11 березня 2026 року.

Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 
У наданий суддею строк заявник усунула недоліки касаційної скарги.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки оскаржувана постанова надійшла до її електронного кабінету 12 лютого 2026 року, про що надає відповідні докази. 

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Отже, строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, тому його можливо поновити.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року в частині закриття апеляційного провадження за її апеляційною скаргою та передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 07 лютого 
2018 року у справі № 654/5243/14-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк
та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої 
статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочинів удаваними, визнання права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року.

Витребувати з Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 758/6303/19.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 20 травня 2026 року. 

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник