МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2026 р.  	№ 400/14017/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу 
за позовом	Головного управління ДПС у Миколаївській області, , 	
до відповідача	ОСОБА_1 , , 	
про	стягнення податкового боргу у сумі 25008,99 грн,	

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі – позивач) до ОСОБА_1 (далі – відповідач), в якому позивач просив суд стягнути з відповідача в рахунок погашення податкового боргу в сумі 25008,99 грн, а саме з:
податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання (11011300) у сумі 15896,04 грн на користь бюджету розмежування Братської ТГ;
податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (11010500), у сумі 6256,80 грн на користь бюджету розмежування Братської ТГ;
військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (11011001), у сумі 521,40 грн на користь державного бюджету;
земельного податку з фізичних осіб ( 18010700) у сумі 2334,75 грн на користь місцевого бюджету Братської ТГ.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі податкових декларацій відповідача і податкових повідомлень-рішень (далі – ППР) контролюючого органу у відповідача виник податковий борг в розмірі 26407,55 гривні. Зазначений податковий борг всупереч вимогам чинного законодавства відповідач не сплатив.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ, ЗАЯВИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд надіслав відповідачу на його адресу, яка вказана у Відповіді від 06.01.2026 № 2213280 з Єдиного державного демографічного реєстру, копію ухвали від 05.01.2026, яку він не отримав у зв`язку з відсутністю адресата, що поштовою позначкою (форма «Л») від 21.01.2026 до поштового відправлення № R067076462396.
Отже, зазначена ухвала суду не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин.
Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини шостою статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відтак слід вважати, що копія вищенаведеної ухвали вручена відповідачу належним чином.
Відповідач у встановлений судом строк правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України, суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
Відповідач подав позивачу 11.03.2020, 02.04.2021 і 17.06.2022 податкові декларації про майновий стан і доходи на суму податкових зобов`язань:
1) з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (11010500) (рахунок розмежування Казначейства територія Братської селищної територіальної громади), відповідно за 2019 рік у сумі 1800,00 грн, за 2020 рік у сумі 1800,00 грн і за 2021 рік у сумі 2656,80 грн;
2) з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11011001) (Державний бюджет України), відповідно за 2019 рік у сумі 150,00 грн, за 2020 рік у сумі 150,00 грн і за 2021 рік у сумі 221,40 гривні.
Крім цього, у відповідача наявна непогашена податкова заборгованість:
1) з податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання (11011300) у розмірі 15896,04 грн (рахунок розмежування Казначейства територія Братської селищної територіальної громади) на підставі ППР (форма «МПЗФ»):
від 29.07.2023 № 203471-24/14-14 за період 2022 року у сумі 6928,09 грн;
від 28.06.2024 № 772384-24/14-14 за період 2023 року у сумі 8967,95 грн;
2) із земельного податку з фізичних осіб (18010700) у сумі 2334,75 грн. (місцевий бюджет Братської селищної територіальної громади) на підставі: 
ППР (форма «Ф») від 30.04.2025 № 1713135-2409-1408-UA48040010000016403 за 2025 рік у сумі 2100,48 грн;
пені у сумі 234,27, нарахованої на ППР (форма «Ф») від 28.06.2024 № 7687086-2412-1408-UA48040010000016403 у сумі 20,52 грн, від 28.06.2024 № 7687088-2412-1408-UA48040010000016403 у сумі 4,64 грн, від 28.06.2024 № 7687089-2412-1408-UA48040010000016403 у сумі 2,03 грн і від 17.07.2024 № 772382-2412-1408-UA48040010000016403 у сумі 207,08 гривні.
Усі вищенаведені ППР відповідач отримав під особистий підпис.
Позивач виставив відповідачу податкову вимогу від 21.10.2025 № 0022974-1307-1429 (форма «Ф») на суму 26821,55 грн, яку він не отримав у зв`язку з відсутністю адресата, що підтверджується довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) від 07.11.2025 до поштового відправлення № R067023150473.
Зазначену податкову вимогу відповідач в адміністративному або судовому порядку не оскаржив.
Загальний розмір податкового боргу відповідача на день звернення позивача до суду становив 25008,99 грн, що підтверджується відповідним розрахунком позивача та витягами з інтегрованої картки платника.
З метою стягнення з відповідача вищенаведеного податкового боргу позивач звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.
Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі – ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 податкове зобов`язання – сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 56.11 статті 56 ПК України закріплено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Водночас відповідно до пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:
платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;
дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;
згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;
дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;
результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Крім цього, відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, – після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
Абзацом третім пункту 129.4 статті 129 ПК України передбачено, що на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з абзацом другим пункту 42.5 статті 45 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Пунктом 95.2 статті 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 41.4 статті 41 ПК України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.
Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України до контролюючих органів відносяться податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи).
Отож позивач має повноваження на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу.

ВИСНОВКИ СУДУ
11.03.2020, 02.04.2021 і 17.06.2022 відповідач подав позивачу податкові декларації про майновий стан і доходи за 2019, за 2020 і за 2021 роки відповідно на загальну суму податкових зобов`язань:
з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (11010500), у сумі 6256,80 грн;
з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11011001), у сумі 521,40 гривні.
Враховуючи пункт 56.11 статті 56 ПК України, вищезазначене грошове зобов`язання вважається узгодженими, і воно не підлягає оскарженню.
Крім цього, позивач прийняв ППР про визначення відповідачу грошових зобов`язань:
з податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання, а саме: від 29.07.2023 № 203471-24/14-14 і від 28.06.2024 № 772384-24/14-14;
із земельного податку з фізичних осіб, а саме: від 30.04.2025 № 1713135-2409-1408-UA48040010000016403 
Усі вищенаведені ППР відповідач отримав під особистий підпис.
В судовому та адміністративному порядку у встановлені чинним законодавством терміни ППР відповідач не оскаржив, а тому зазначені у них суми податкових зобов`язань підлягають сплаті протягом 10 робочих днів, що настають за днем їх отримання, і вважаються узгодженими.
Водночас відповідно до інтегрованої картки платника позивач нарахував відповідачу за податковими зобов`язаннями за ППР від 28.06.2024 № 7687086-2412-1408-UA48040010000016403, від 28.06.2024 № 7687088-2412-1408-UA48040010000016403, від 28.06.2024 № 7687089-2412-1408-UA48040010000016403 і від 17.07.2024 № 772382-2412-1408-UA48040010000016403 пеню із земельного податку з фізичних осіб у сумі 234,27 гривні.
У зв`язку з виникнення у відповідача податкового боргу позивач виставив йому податкову вимогу від 21.10.2025 № 0022974-1307-1429 (форма «Ф») на суму 26821,55 грн, яку він не отримав у зв`язку з відсутністю адресата, що підтверджується довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) від 07.11.2025 до поштового відправлення № R067023150473.
Ця податкова вимога на цей час не відкликана. Відповідач не звертався до позивача із заявами про розстрочення або відстрочення податкового боргу, суму податкового боргу у визначені строки не сплатила.
Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості станом на день розгляду цієї справи до суду ні з боку відповідача, ні з боку позивача не надійшло.
Тому відповідні суми грошових зобов`язань відповідача вважаються узгодженими та є податковим боргом.
Податкова вимога вважається отриманою відповідачем 07.11.2025, а позов поданий – 29.12.2025, тобто у строки, встановлені пунктом 95.2 статті 95 ПК України.
З огляду на вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідження, та враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і не поніс документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи в суді, а тому розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 задовольнити повністю.
2. Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 25008 (Двадцять п`ять тисяч вісім) гривень 99 копійок в рахунок погашення податкового боргу:
з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (11010500), у розмірі 6256 (Шість тисяч двісті п`ятдесят шість) гривень 80 копійок (рахунок розмежування Казначейства територія Братської селищної територіальної громади);
з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11011001), у розмірі 521 (П`ятсот двадцять одна) гриваня 40 копійок на користь Державного бюджету України;
з податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання (11011300) у розмірі 15896 (П`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень 04 копійки (рахунок розмежування Казначейства територія Братської селищної територіальної громади);
із земельного податку з фізичних осіб (18010700) у розмірі 2334 (Дві тисячі триста тридцять чотири) гривні 75 копійок на користь місцевого бюджету Братської селищеної територіальної громади.
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
4. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
6. Учасники справи:
позивач: Головне управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; код ЄДРПОУ 44104027);
відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
7. Повний текст рішення складений 24.02.2026.

Суддя В.Г.Ярощук