П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/7139/25	

Перша інстанція суддя Ярощук В.Г.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Крусяна А.В., Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року, у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Приватне підприємство «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання протиправними та скасування: постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 01 липня 2025 року № 4/91/22.02-13; припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 20 червня 2025 року № 3/2.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року задоволено позов.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги відповідача обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, оскільки судом першої інстанції належним чином не досліджено положень законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також зібраних доказів у матеріалах у справи.
В даному випадку, відповідач наголошує, що ним належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, проведено перевірку ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ», за наслідком якої встановлено численні порушення вимог законодавства, містобудівної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, допущені при виготовленні проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва.
В свою чергу, позивачем подано відзив на апеляційну скаргу контролюючого органу у якому зазначено, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.
Крім того, апелянтом подано відповідь на відзив, у якому повторно обґрунтовано свої доводи про помилковість висновків суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволення, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 01 грудня 2023 року позивачем укладено з ОСОБА_1 договір № 35 на виконання проектних робіт, згідно з пунктом 1.1 якого позивач зобов`язався у встановлений цим договором термін за завданням замовника розробити і передати замовнику таку проектно-кошторисну документацію: робочий проект реконструкція житлової квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , під розміщення магазину, а замовник зобов`язується прийняти та оплати виконані позивачем роботи в повному обсязі.
Відповідно до акта виконаних робіт від 25 жовтня 2025 року, позивачем надано послуги по виконанню проекта.
При цьому, 05 листопада 2024 року ОСОБА_1 подано відповідачу повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єкті з незначними наслідками (СС1).
Між тим, 12 лютого 2025 року, 18 лютого 2025 року, 19 лютого 2025 року і 25 квітня 2025 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявами про проведення на об`єкті будівництва позапланової перевірки щодо виконання будівельних робіт з порушенням містобудівного законодавства.
Згідно з пунктом 5 наказу Міністерства розвитку громад та територій від 22 травня 2025 року № 885 «Про погодження здійснення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю» відповідачу наказано здійснити позаплановий захід державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил на Об`єкті будівництва із встановленими межами перевірки, а саме: замовника будівництва ОСОБА_1 , проектну організацію ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ», генерального інженера проекту Антонів С.О.
Відповідно до наказу відповідача від 02 червня 2025 року № 105 «Про проведення позапланової перевірки» наказано здійснити позапланову перевірку за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил на об`єкті будівництва, а також провести перевірку у період з 09 червня 2025 року по 20 червня 2025 року.
Листом від 03 червня 2025 року № 14563/22.01-13/22/7/25 відповідач повідомив позивача про здійснення позапланової перевірки щодо дотримання містобудівного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва, про необхідність подання ним пояснень, а також попросив у вказану дату і час прибути до відповідача для надання пояснень тощо.
За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності відповідач склав акт від 20 червня 2025 року № 15/2025 (далі - акт № 15/2025). У розділі VIII акта № 15/2025 «Опис виявлених порушень законодавства», зокрема, зазначено, що:
- проектна документація позивача розроблена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки передбачає втручання у несучі та огороджувальні конструкції об`єкти спільної власності багатоквартирного будинку, без отримання їх згоди;
- проектні рішення щодо забезпечення доступності об`єкта для маломобільних груп населення розроблені з грубим порушенням вимог положень пунктів 4.1, 5.3.1, 5.3.2, 6.1.2 ДБН В.2.2-40:2018, тому що гусеничний підйомник, передбачений проектом позивача, не відповідає жодним із цих нормативних вимог і не класифікується як стаціонарний пандус, а є технічним засобом доступу;
- розділ проектної документації «Зовнішні каналізаційні мережі» розроблено з порушенням вимог Порядку № 45 та чинних будівельних норм, з огляду на наявні у розділі посилання його розроблено на підставі застарілих довідкових російськомовних матеріалів, які не є будівельними нормами, та містять виключно інструкції щодо орієнтовного застосування обладнання на стадіях «проект» з подальшою конкретизацією на етапі «робочий проект» або «робоча документація» за заводськими даними;
- дії позивача є порушенням вимог п. 1 ст. 31 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», вимог Порядку № 45, вимог пункту 4.1 ДБН А.2.-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».
На підставі акта № 15/2025 відповідач видав припис № 3/2 з вимогою до позивача усунути порушення містобудівного законодавства України, шляхом внесення змін до проектної документації на об`єкті будівництва, забезпечивши її відповідність містобудівної документації вихідним даним на проектування, будівельним нормам, нормативно-правовим актам з охорони праці, державним стандартам і правилам. Зокрема, необхідно змінити проектні рішення, що передбачають реконструкцію до спільного майна багатоквартирного житлового будинку, влаштування ганку, сходів на прибудинковій території включно з засобами доступу маломобільних груп населення та узгодити зазначені питання з управителем багатоквартирного будинку, а також розробити розділ «каналізації» з урахуванням чинних державних будівельних норм на об`єкті будівництва за вищевказаною адресою, у строк до 21 липня 2025 року.
Також, відповідачем за результатами позапланової перевірки складено протокол від 20 червня 2025 року про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - протокол від 20 червня 2025 року).
Постановою № 4/91/22.02-13 визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 272 520,00 грн. 
В свою чергу, вважаючи припис № 3/2 і постанову № 4/91/22.02-13 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваних рішень, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом.
При цьому, Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» встановлює відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб`єкти містобудування, які здійснюють проектування об`єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва: проектна організація - у розмірі дев`яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб; експертна організація - у розмірі вісімнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Колегією суддів встановлено, що предметом позову у даній справі є прийняті Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 3/2 від 20 червня 2025 року, а також постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 4/91/22.02-13 від 01 липня 2025 року.
В даному випадку, оскаржувані рішення органу державного архітектурно-будівельного контролю обґрунтовано тим, що ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ», як проектною організацією, допущено порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил при здійсненні проектування об`єкту будівництва.
Так, з оскаржуваних рішень органу державного архітектурно-будівельного контролю, а також інших документів, складених у ході здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що зібрано у матеріалах судової справи, вбачаються наступні порушення у результатах роботи ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ»:
- ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ» не отримано згоди у всіх співвласників багатоквартирного будинку на втручання у несучі та огороджувальні конструкції будинку під час розроблення проектної документації;
- проектні рішення ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ» щодо зовнішніх каналізаційних мереж розроблено з порушенням вимог будівельних норм, стандартів і правил.
- проектні рішення ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ» щодо забезпечення доступності об`єкта для маломобільних груп населення розроблено з порушенням вимог будівельних норм, стандартів і правил;
В свою чергу, задовольняючи позов ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ», судом першої інстанції зроблено висновок про те, що оскаржувані рішення органу державного архітектурно-будівельного контролю є необґрунтованими та протиправними.
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позову, в межах доводів та вимог апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, а також надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням останнього, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку, ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ» зазначає, що воно не мало обов`язку отримувати згоду у всіх співвласників багатоквартирного будинку на втручання у несучі та огороджувальні конструкції будинку під час розроблення проектної документації, оскільки воно є лише проектною організацією, а не замовником чи підрядником відповідного будівництва.
Задовольняючи позов ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ» суд першої інстанції погодився із зазначеним доводом позивача.
З іншого боку, в апеляційній скарзі органу державного архітектурно-будівельного контролю зазначається, що законодавцем не визначено суб`єкта містобудівної діяльності на якого покладається спірний обов`язок.

При цьому, вибір ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ» у якості суб`єкта відповідальності по вказаному порушенню обґрунтовується органом державного архітектурно-будівельного контролю тим, що спеціалісти проектної організації володіють необхідними професійними знаннями у сфері будівництва.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про архітектурну діяльність», проект - документація для будівництва об`єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об`єкта архітектури, та відповідає будівельним нормам і правилам.
Згідно ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил та затверджується замовником.
Згідно ч. 6 ст. 31 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», проектна документація на будівництво об`єктів та зміни до неї не потребують погодження державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ та організацій, отримання будь-яких інших погоджень, узгоджень, висновків (у тому числі рішень архітектурно-містобудівної ради) тощо, не передбачених цим Законом. Відмова в отриманні визначених цим Законом адміністративних послуг з підстав відсутності таких погоджень, узгоджень, висновків (у тому числі рішень архітектурно-містобудівної ради) тощо не допускається.
В даному випадку, законодавцем чітко передбачено, що проектна документація на будівництво не передбачає погоджень, узгоджень та висновків третіх осіб щодо такої документації.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ» не мало обов`язку, як проектна організація, щодо отримання будь-яких дозволів від об`єднання співвласників багатоквартирного будинку чи мешканців будинку на розроблення такої документації, а згодом не мало обов`язку погоджувати відповідну документацію з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку чи всіма мешканцями будинку.
З іншого боку, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», для отримання дозволу подається заява, до якої додаються, зокрема копія документа, що посвідчує право власності на будівлю чи споруду, або рішення співвласників багатоквартирного будинку про виконання будівельних робіт з реконструкції, реставрації, капітального ремонту, прийняте відповідно до ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
Аналіз зазначених норм дає підстави для формування висновку про те, що у певних випадках, які передбачають прийняття рішення співвласників багатоквартирного будинку про виконання будівельних робіт з реконструкції, реставрації, капітального ремонту, відповідно до ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», воно є необхідною складовою для отримання замовником чи підрядниками будівництва дозволу на виконання будівельних робіт, тобто безпосередньо перед виконанням таких робіт, а не проектною організацією на стадії проектування будівництва.
Враховуючи викладене, а також очевидну необґрунтованість описаного вище мотиву органу державного архітектурно-будівельного контролю у визначенні ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ» відповідальною особою щодо узгодження спірного будівництва з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку та/або всіма власниками квартир у будинку, колегія суддів вважає, що ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ» не має обов`язку виконувати оскаржуваний припис у цій частині його вимог, а також нести фінансову відповідальність у цій частині, згідно оскаржуваної постанови.

В свою чергу, щодо висновків органу державного архітектурно-будівельного контролю про те, що проектні рішення ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ» щодо зовнішніх каналізаційних мереж розроблено з порушенням вимог будівельних норм, стандартів і правил та щодо незабезпечення доступності об`єкта для маломобільних груп населення, колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В даному випадку, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції погодився з доводами ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ» про те, що формальні посилання в проектній документації на застарілі будівельні норми, стандарти і правила, за умови відповідності самих проектних рішень вимогам чинних будівельних норм, стандартів і правил, свідчить про непропорційність оскаржуваних рішень.
В свою чергу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині, оскільки оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень не містять конкретних висновків щодо того, що розроблені позивачем проектні рішення щодо зовнішніх каналізаційних мереж порушують вимоги чинних будівельних норм, стандартів і правил.
Відсутність зазначених висновків в оскаржуваних рішеннях, попри доводи апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, свідчить про необґрунтованість, а як наслідок протиправність оскаржуваних рішень у відповідній частині.

Аналогічним чином, колегія суддів вважає необґрунтованими оскаржувані рішення, в частині висновків про невідповідність виготовлених ПП «АБМ ПРОЕКТНІ РОБОТИ» проектних документів вимогам ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».
В даному випадку, задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції досліджено проектні рішення позивача щодо доступності об`єкта будівництва для маломобільних груп населення та вимоги п. 6.1.2 ДБН В.2.2-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд. Основні положення», які передбачають, що разі неможливості влаштування пандуса слід застосовувати розумне пристосування у вигляді піднімальних пристроїв згідно з вимогами ДСТУ EN 81-70, ДСТУ EN 81-40, ДСТУ EN 81-41, а як наслідок зроблено висновок, що запропоноване позивачам проектне рішення щодо облаштування відповідного об`єкту будівництва підіймачем, а не пандусом, не може вважатись безумовним порушенням будівельних норм, стандартів і правил.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень не містять висновків щодо можливості влаштування пандусу, який відповідав би ДБН В.2.2-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд. Основні положення».
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог у даній справі.
Крім того, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року – без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги, покласти на Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	А.В. Крусян   О.А. Шевчук