Справа № 953/9997/25
н/п 2-о/953/8/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 квітня 2026 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Дяченка О.М.,
за участю секретаря судових засідань – Собченко В. С.,
заявника – ОСОБА_1 ,
представника заявника – адвоката Панфілової Д.А. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа – ОСОБА_2 , Міністерство оборони України,

ВСТАНОВИВ:
Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Панфілова Дар`я Андріївна звернувся через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи із заявою про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа – ОСОБА_2 .
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 (далі за текстом – «Заявник»), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Заявниця з ОСОБА_3 перебувала у відносинах, тотожних загальновизнаному поняттю сім`ї. Вони мали спільні особисті немайнові права та обов`язки, врегульовані нормами сімейного права відносин стосовно особистих немайнових благ та інтересів осіб, які перебувають у шлюбі. Вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, проводили разом дозвілля, разом працювали. Проживали разом у квартирі Заявниці, не зверталися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. Вказаний факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років (з грудня 2016 до дати смерті ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_5 ) був встановлений рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07 березня 2024 року по справі № 953/12494/23. За весь період спільного проживання Заявниці та ОСОБА_3 останній фінансово утримував ОСОБА_1 , облаштовував їх спільний побут. Зокрема, придбавав необхідні будівельні матеріали, меблі та предмети домашнього вжитку; проводив ремонтні роботи. Також постійними були грошові перекази від ОСОБА_3 на користь Заявниці, що підтверджується виписками з банківських рахунків ОСОБА_1 . Такі грошові перекази були суттєвими, систематичними, покривали життєві потреби Заявниці та були основним джерелом доходу. Так, Заявниця офіційно працювала з 2016 року, але її дохід був мінімальним, що підтверджується довідками про доходи Заявниці. Крім того, на утриманні самої Заявниці перебувала та перебуває неповнолітня дитина, ОСОБА_4 . Відтак, мінімального доходу Заявниці не вистачало на утримання себе та дитини, біологічний батько дитини їй не надає утримання та аліменти не сплачує. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 загинув, внаслідок отримання смертельного поранення під час захисту Батьківщини у м. Бахмут, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 . У загиблого за відомою Заявниці інформацією не залишилось родичів першого кола споріднення. Його мати та батько померли. Рідний брат, який був зареєстрований разом із загиблим, та Заявниця – залишились єдиними рідними особами ОСОБА_3 . В свою чергу, Заявниця залишилась єдиною особою, яка була пов`язана подружніми відносинами із загиблим та перебувала на його утриманні. Також після смерті ОСОБА_3 була відкрита спадкова справа. Заявниці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. У подальшому, Заявниця звернулась із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги за приписами постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до повноважної комісії Міністерства оборони України. Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги від 20.09.2024 року № 26/д Заявниці необхідно надати документи, підтверджуючі факт перебування на утриманні загиблого годувальника ОСОБА_3 , що і обґрунтовує правову мету звернення до суду.
Позиція заінтересованої особи – ОСОБА_2 
«Я, ОСОБА_2 , рідний брат загиблого під час захисту Батьківщини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаю заяву у повному обсязі, чітко усвідомлюю, що Заявник ( ОСОБА_1 ) проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебувала на утриманні мого брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мій брат постійно облаштовував їх спільне домогосподарство, організовував відпочинок, забезпечував лікування та всі базові потреби ОСОБА_1 . Мінімальні ж доходи останньої витрачались нею на забезпечення її дитини ( ОСОБА_4 ). Більш того, мій брат завжди сприяв забезпеченню й найкращих інтересів дитини ОСОБА_4 , хоч і не мав з нею кровного споріднення вважав рідною. Без повного утримання моїм братом зараз ОСОБА_1 досить складно і фінансово, і морально вона втратила основне ОСОБА_5 доходу та надійного чоловіка поруч, який завжди був готовий надати підтримку та допомогу.
Наголошую, що мій брат, ОСОБА_3 , був справжнім головою родини та все було на його плечах. Він завжди вважав ОСОБА_1 своєю дружиною та себе батьком ОСОБА_4 , вони жили міцною родиною та були пов`язані спільним побутом. Вважаю, що і спору з приводу цього не може бути це дійсно родина, яка також як і я понесла непоправну втрату, справжнього ОСОБА_6 , якому ми сьогодні завдячуємо життям. Вважаю факти родинних відносин, спільного побуту, проживання, ведення спільного господарства та утримання такими, що доведені та визнаються мною у повному обсязі й додатково належним чином підтверджені належними й допустимими доказами, що додані до заяви ОСОБА_1 . Враховуючи вищевикладене прошу заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні задовольнити в повному обсязі».
Позиція Міністерства оборони України
Представник заінтересованої особи просить суд відмовити у задоволенні заяви та вказує, що позивачем не було надано докази на підтвердження наявності/відсутності його доходів та доходів особи для співвідношення їх розміру та встановлення факту утримання, так як повинно бути доведено, оскільки не підтверджено, що дохід іншої особи був саме єдиним джерелом доходу позивача. Заявником також не надано доказів ні від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області доказів про сплату (відсутність) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за іншою особою протягом вказаного терміну перебування на утриманні, ні від Державної податкової служби України доказів про доходи (відсутність), отримані особою.
Рух справи
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 24.09.2025 справу передано для розгляду судді Дяченку О.М.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2025 прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження. 
16.10.2025 до Київського районного суду м. Харкова від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшла заява про визнання та підтримання заяви по справі № 953/9997/25 ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні (а.с. 63-67).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.10.2025 залучено до участі у справі заінтересовану особу - Міністерство оборони України (а.с. 78).
20.11.2025 Міністерство оборони України подало до Київського районного суду м. Харкова пояснення по справі (а.с. 81-85).
25.11.2025 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Панфілова Д.А. подала до суду додаткові пояснення по справі (а.с. 86-89).
14.01.2026 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Панфілова Д.А. подала до суду додаткові пояснення по справі.
Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Панфілова Д.А. у судовому засіданні просили заяву про встановлення факту перебування на утриманні, задовольнити.
Заінтересовані особи ОСОБА_2 та Міністерство оборони України у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
12.01.2023 ОСОБА_3 був зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 12.01.2023 року № 12 щодо зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини.
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 загинув, внаслідок отримання смертельного поранення під час захисту Батьківщини у м. Бахмут, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 .
21.10.2023 постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07.03.2024 по справі № 953/12494/23 встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років (з грудня 2016 до дати смерті ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (а.с. 23 – 25).
Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20.09.2024 № 26/д, розглянувши подані Заявницею документи, комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, а також підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні відповідно до згаданого Закону на дату загибелі), що дають право на призначення одноразової грошової допомоги (а.с. 12).
Згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела доходу від 16.10.2016 ОСОБА_1 мала такий дохід: 2016 – 78 655,61 грн, 2017 – 96 962,21 грн, 2018 – 106 605,31 грн, 2019 – 149 500,71 грн, 2020 – 178 052,67 грн, 2021 – 166 012,20 грн, 2022 – 68 8259,60 грн, 
У період з січня 2021 по липень 2022 року ОСОБА_3 перераховував на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти, зокрема, 05.01.2021 – 3919,60 грн, 16.02.2021 – 4623,12 грн, 24.09.2021 – 10050,3 грн, 26.10.2021 – 5326,63 грн, 15.07.2022 – 5025,13 грн, 15.07.2022 – 2010,05 грн.
Матеріали справи не містять, що ОСОБА_3 або ОСОБА_1 перебував/перебуває на обліку щодо отримання державних соціальних допомог та компенсаційних виплат.
Норми права та мотиви суду
Встановлення факту перебування заявниці на утриманні ОСОБА_3 (чоловіка, згідно рішення суду), який загинув, має для заявниці юридичне значення і потрібне для отримання нею одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України.
Виходячи з мети встановлення заявницею факту перебування на утриманні ОСОБА_3 , суду необхідно встановити, чи входить вона до кола осіб, що мають право на такі виплати згідно з вимогами, передбаченими Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (в редакції чинній на момент загибелі військовослужбовця).
Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби.
Пунктом 2 Постанови № 168 (в редакції чинній на момент загибелі військовослужбовця) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Згідно зі ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на 14.04.2023, тобто на дату загибелі військовослужбовця) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Стаття 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає членів сім`ї, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» непрацездатними членами сім`ї вважаються:
а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;
б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;
в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю;
г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;
д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Таким чином, системне тлумачення положень статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на дату загибелі військовослужбовця) та положень статей 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку, що право на виплату одноразової грошової допомоги як утриманці загиблого військовослужбовця мають його члени сім`ї за одночасного існування двох умов: 1) вони є непрацездатними та 2) вони перебували на його утриманні.
Особи, які вважаються непрацездатними, вказані в ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а умови перебування на утриманні вказані в ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.03.2026 у справі №754/15529/24 провадження № 61-13097св25.
Матеріалами справи підтверджується, що заявниця проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, і це підтверджується рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07.03.2024 по справі № 953/12494/23
Однак заявниця на момент загибелі ОСОБА_3 , доказів, які б підтверджували належність заявниці до категорії непрацездатних осіб, які мають право отримання пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не надано.
Тому, підстав для задоволення заяви про встановлення факту про перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого ОСОБА_3 немає.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 81, 263-265, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа-1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа-2: Міністерство оборони України, код ЄДРПОУ 00034022, місцезнаходження: проспект Повітряних Сил України, 6.
Повний текст рішення складено 13.04.2026.

Суддя           О.М. Дяченко