ПОСТАНОВА 
іменем України

24 лютого 2026 року        м. Кропивницький

справа № 405/9440/23
провадження № 22-ц/4809/344/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.
за участю секретаря судового засідання Бойко В.В.,

учасники справи: 
позивач –    ОСОБА_1 ,
відповідачі - Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, структурний підрозділ: Кропивницьке РУП ГУНП в Кіровоградській області, Кіровоградської обласної прокуратури, підпорядкована обласній прокуратурі Кропивницька окружна прокуратура, Державна казначейська служба України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України на рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 09 жовтня 2025 року у складі судді Іванової Л.А.,
ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі по тексту – ГУНП в Кіровоградській області), структурний підрозділ: Кропивницьке РУП ГУНП в Кіровоградській області, Кіровоградської обласної прокуратури підпорядкована обласній прокуратурі Кропивницька окружна прокуратура, Державна казначейська служба України (далі по тексту - ДКСУ), про компенсацію моральної шкоди.
В обґрунтування позовної заяви посилався на те, що 04 травня 2018 року за повідомленням його адвоката О.Сердюка до журналу Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (на той час) Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області за №21665 було зареєстровано інформацію про те, що цього дня він потрапив до прийомного відділення Кіровоградської обласної лікарні з діагнозом: тілесні ушкодження і вогнепальне поранення (із травматичної зброї) у ліву кінцівку, яке було спричинене в результаті незаконного затримання, яке проводили окремі співробітники управління СБУ в Кіровоградській області близько 15 год. 40 хв. по вул. Велика Пермська поруч із будинком АДРЕСА_1 , під приводом нібито встановлення його місцезнаходження та зобов`язання явкою до слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області. 05 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відповідні відомості та розпочато кримінальне провадження №12018120020004074 за фактом перевищення своїх службових повноважень співробітниками УСБУ в Кіровоградській області, які полягали у порушені його конституційних прав та законних інтересів, що дійсно мало місце 04 травня 2018 року близько 15 години 40 хвилин поруч із будинком АДРЕСА_1 , під час його незаконного затримання, в результаті якого працівниками правоохоронного органу були допущені грубі процесуальні порушення вимог ст.ст.208, 213 КПК України та проігноровано його право на захист. Крім того, без жодних правових підстав по відношенню до нього були застосовані фізична сила, спеціальні засоби та зброя. Інформація, що була внесена до ЄРДР мала попередню правову кваліфікацію по ч.2 ст.365 КК України, але досудове розслідування по вказаному провадженню протягом досить тривалого часу проводилось неефективно, не проводились всі необхідні слідчі дії, передбачені нормами КПК України, та лише 10.08.2021 його було визнано потерпілим, вручено відповідну пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого, а також допитано у якості потерпілого. При цьому, незважаючи на наявність доказової бази у кримінальному провадженні №12018120020004074 від 05.05.2018, слідчими СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області за процесуального керівництва саме Кропивницької окружної прокуратури була винесена необґрунтована постанова про закриття вказаного кримінального провадження, яка на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07.09.2022 була скасована. Крім того, до теперішнього часу досудове розслідування кримінального провадження №12018120020004074 від 05.05.2018, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, проведено не в повному обсязі, не відповідає вимогам чинного КПК України, що підкреслює неефективність такого розслідування впродовж тривалого часу.
Незаконні рішення посадових осіб Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, який є органом державної влади, приймались за результатом довготривалого та неефективного досудового розслідування, за відсутності належного процесуального керівництва з боку Кропивницької окружної прокуратури, а тому йому, як потерпілому, завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що протягом досить тривалого часу він вимушений був звертатися та систематично відвідувати поліцію, суди та органи прокуратури з метою подальшого захисту та поновлення своїх прав, як потерпілого, що призвело також до позбавлення можливості продовжувати своє активне особисте та соціальне життя, що, в свою чергу, вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Факт заподіяння йому моральної шкоди підтверджується винесенням незаконного рішення про закриття кримінального провадження, тривалою бездіяльністю посадових осіб, пов`язаних з невиконанням своїх прямих обов`язків та непроведенні усього комплексу дій, передбачених діючим КПК України, невжиття належних заходів правового реагування щодо збору всієї доказової бази у процесуальний спосіб, органом досудового розслідування були втрачені і речові докази у кримінальному провадженні.
При цьому, кримінальне провадження № 12018120020004074 від 05.05.2018 року, стосується його незаконного затримання, як працівника правоохоронного органу, якому спричинено як фізичну та матеріальну шкоду, так і реальної шкоди діловій та службовій репутації, а тому шляхом бездіяльності органу досудового розслідування та процесуального керівництва, яка полягає у невиконанні усіх слідчих (розшукових) дій, передбачених діючим КПК України, йому було завдано моральну шкоду, розмір якої повинні бути визначений відповідно до характеру та розміру душевних страждань, з урахуванням вимоги виваженості, розумності і справедливості. Сума, достатня для відшкодування завданої моральної шкоди, становить 600 000 грн.
Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати, що саме через незаконні рішення, неефективне досудове розслідування та протиправну тривалу бездіяльність посадових осіб Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області та Кропивницької окружної прокуратури при розслідуванні кримінального провадження №12018120020004074 від 05.05.2018 йому, як потерпілому внаслідок кримінальних правопорушень, спричинено моральну шкоду; стягнути на його користь за рахунок Державного бюджету шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку компенсації завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури моральної шкоди у розмірі 600000 грн по 300000 грн з кожного відповідача солідарно; стягнути з ГУНП в Кіровоградській області на його користь моральну шкоду в розмірі 300000 грн; стягнути з Кіровоградської обласної прокуратури на його користь моральну шкоду у розмірі 300000 грн.
РішеннямПодільського районного суду міста Кропивницького від 09 жовтня 2025 рокупозов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 60000 грн та судові витрати по справі за проведення судово-психологічної експертизи у розмірі 30291 грн 20 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.
ДКСУ та ГУНП в Кіровоградській області такожподали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просили вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
Кіровоградська обласна прокуратура направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила задовольнити апеляційну скаргу ГУНП в Кіровоградській області, а апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
У судовому засіданні апеляційного суду представник ГУНП в Кіровоградській області Дейкун І.О. підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити. Прокурор Конопад М.І. не заперечив проти задоволення апеляційних скарг ГУНП в Кіровоградській областіта ДКСУ, апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила залишити без задоволення. Інші учасники справи у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, своїх представників не направили. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи при даній явці на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 05.05.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018120020004074 внесено відомості за заявою ОСОБА_1 , за кваліфікацією ч.2 ст.365 КК України, відповідно до яких 04.05.2018 близько 21.24 год на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що 04.05.2018 близько 16.00 год за адресою: АДРЕСА_1 під час його затримання працівниками СБУ в Кіровоградській області було перевищено службові повноваження, що супроводжувалось насильством, в результаті чого ОСОБА_1 спричинені тілесні ушкодження. Органом досудового розслідування визначено: Кропивницький відділ поліції ГУНП в Кіровоградській області (т.1 а.с.14).
Постановою слідчого Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Титовою І.В. від 05 травня 2018 року про прийняття кримінального провадження, розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню №12018120020004074 від 05.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.
Як свідчить довідка Кіровоградської обласної лікарні ОСОБА_1 звертався до приймального відділення Кіровоградської обласної лікарні 04.05.2018 з приводу надання медичної допомоги. Діагноз: забій грудної клітини, садна стопи та м`якої частини голови.
Постановою Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області від 12 серпня 2019 року відсторонено слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Титову І.В. від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12018120020004074 від 05.05.2018 року. Призначено в кримінальному провадженні слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Бурагу Ю.Р.
Постановою слідчого Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області від 05 травня 2018 року про прийняття кримінального провадження ОСОБА_2 розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню №12018120020004074 від 05.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Постановою слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Кузьменка Є.І. від 11.01.2020 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018120020004074 від 05.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Постановою виконувача обов`язки керівника Кропивницької окружної прокуратури Савченком О.В. від 06.08.2021 постанову СВ Кропивницького ВП ГУНП України в області про закриття кримінального провадження від 11.01.2020 скасовано з підстав її незаконності та необґрунтованості, як такої, що винесена передчасно, без проведення всіх необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні. Матеріали кримінального провадження №12018120020004074 від 05.05.2018 за ч.2 ст.365 КК України направлено до Кропивницького ВП ГУНП України в області для подальшого розслідування.
Постановою заступника керівника Кропивницької окружної прокуратури Савченком О.В. від 06.08.2021 у кримінальному провадженні № 12018120020004074 від 05.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, призначено групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора (процесуального керівника) у вказаному кримінальному провадженні.
Судом також встановлено, що 10.08.2021 ОСОБА_1 визнано потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні, вручено відповідну пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого (т.1 а.с.16).
Постановою прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області Леусом В.В. від 10 серпня 2021 року визначено підслідність у кримінальному провадженні №12018120020004074 від 05.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, за слідчими третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві. Доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №12018120020004074 від 05.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, третьому слідчому відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві.
Постановою заступника керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону Ю.Березовського від 12 серпня 2021 року проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12018120020004074 від 05.05.2018 за ч.2 ст.365 КК України доручено слідчим Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.
Постановою старшого слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Балануци О.О. від 26.09.2021 закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018120020004074 від 05.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2022 постанову слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Балануци О.О. від 26.09.2021 про закриття кримінального провадження №12018120020004074, внесеного до ЄРДР 05.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, скасовано, для організації виконання Кропивницькою окружною прокуратурою направлено слідчому відділу Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області (т.1 а.с.21-22).
24.01.2023 потерпілим ОСОБА_1 слідчому подане клопотання, зареєстроване 30.01.2023, щодо проведення усіх належних та допустимих слідчих дій під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №12018120020004074 від 05.05.2018, яким просив провести комплекс слідчих дій, у тому числі, судових експертиз, спрямованих на повне, швидке та неупереджене досудове розслідування, що відповідатиме вимогам діючого КПК України і у подальшому вплине на більш якісний хід та ефективність досудового розслідування; в межах кримінального провадження від 05.05.2018 №12018120020004074 призначити та провести за його участі, як потерпілого, судово-психологічну експертизу з метою встановлення моральної шкоди, завданої незаконними діями окремих співробітників управління СБУ в Кіровоградській області, пов`язаних із пошкодженням його особистого майна, а саме мобільного телефону марки «Lenovo» та лівого кросівка марки «Міltac» внаслідок влучення у нього зі спеціального пристрою для відстрілу гумових куль «Форт-12 РМ», а також наданні неправдивої інформації до ЗМІ, зокрема до Інтернет видань, які опублікували його персональні дані та публічно звинуватили у тих злочинах, які він особисто не скоював, тим самим було завдано реальної шкоди його діловій та службовій репутації; в межах кримінального провадження №12018120020004074 від 05.05.2018 призначити та провести за його участі, як потерпілого, судово-психологічну експертизу з метою встановлення моральної шкоди, завданої незаконними діями окремих співробітників управління СБУ в Кіровоградській області, пов`язаних з його незаконним затриманням, спричиненням тілесних ушкоджень та подальшим незаконним кримінальним переслідуванням, в результаті якого систематично і грубо порушувались норми діючого законодавства України, проведення якої просив доручити експертам Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.
Постановою слідчого Відділу розслідувань злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Дякової В.В. від 17.02.2023 у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_1 від 30.01.2023 відмовлено з тих підстав, що згідно з ч.2 ст.219 КПК України строк досудового розслідування щодо тяжких злочинів становить вісімнадцять місяців, а тому по вищевказаному кримінальному провадженню на даний час строк досудового розслідування закінчений, на підставі чого та відповідно до ч.3 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися; будь-які слідчі (розшукові дії), проведенні з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази, - недопустимими згідно з ч.8 ст.223 КПК України (т.1 а.с.25).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 вересня 2024 року у цій справі призначено судову психологічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (т.2 а.с.72-76).
Відповідно до висновку експерта від 29.04.2025 №3287-24, складеним судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України А.Шмукіним за результатами проведення судової психологічної експертизи, довготривале досудове розслідування кримінального провадження №12018120020004074 від 05 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, призвело до стійких, тривалих змін у системі цінностей, ієрархії мотиваційної сфери, в основних складових структури особистості (індивідуально-психологічних особливостей, емоційної сфери, системи значимих відносин), зумовило порушення в основних сферах життєдіяльності ОСОБА_1 , що протягом тривалого часу унеможливлює його повноцінне соціальне функціонування як особистості. Констатуються суттєвий психотравмувальний вплив ситуації, значний ступінь ураження особистості ОСОБА_1 . В результаті незаконних рішень, неефективного розслідування та тривалої бездіяльності посадових осіб Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області та Кропивницької окружної прокуратури при розслідуванні кримінального провадження №12018120020004074 від 05 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, ОСОБА_1 спричинені страждання (моральна шкода) (т.2 а.138-155).
Ухвалюючи рішення про стягнення моральної шкоди суд першої інстанції, враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань та переживань, яких зазнав та продовжує зазнавати ОСОБА_1 внаслідок неефективного розслідування та протиправною тривалою бездіяльністю відповідачів при розслідуванні кримінального провадження №12018120020004074 від 05.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, з урахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди у розмірі 60000 грн.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною першою статті 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить, зокрема, вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Згідно зі ст.284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до вимог ч.1 ст.294 КПК України у разі, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Судом першої інстанції встановлено, що факт заподіяння моральної шкоди ОСОБА_1 підтверджується саме винесенням незаконних рішень про закриття зазначеного кримінального провадження, тривалою бездіяльністю посадових осіб, пов`язаних з невиконанням своїх прямих обов`язків та непроведенні усього комплексу дій, передбачених нормами КПК України, невжиття належних заходів правового реагування щодо збору всієї доказової бази у процесуальний спосіб, визначений КПК України, втратою органом досудового розслідування речових доказів у кримінальному провадженні.
З висновку експерта від 29.04.2025 №3287-24, складеного за результатами проведення судової психологічної експертизи, убачається, що актуальний психологічний стан свідчить про наявність у підекспертного стану соціально-психологічної дезадаптації, що характеризується підвищеним показником психіки і нервової системи, загострення таких рис характеру як настороженість і недовірливість по відношенню до людей, чутливість до образ, вразливість, підозрілість, тривале переживання того, що сталося, часті різкі зміни настрою, негативні почуття такі як смуток, розпач, відчуття внутрішньої пустки, безперспективності. Такий психоемоційний стан є наслідком пролонгованого психотравмувального впливу ситуації, що розглядається в даному дослідженні та значних психоемоційних навантажень, що являються її наслідками. Означені психологічні (моральні) страждання ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із ситуацією, що розглядається в даному дослідженні. За результатами психологічного аналізу наданих документальних матеріалів, аналізу психологічної інформації, яку повідомив підекспертний, та за результатами експериментально-психологічного дослідження визначається, що мають місце наступні психологічні фактори, що передбачені чинним законодавством по справам по відшкодуванню моральної шкоди:
- незаконні рішення, неефективне розслідування та тривала бездіяльність посадових осіб Кропивницького РУН ГУНП в Кіровоградській області та Кропивницької окружної прокуратури при розслідуванні кримінального провадження №12018120020004074 від 05 травня 2018 року призвело до стійких, тривалих змін у системі цінностей, ієрархії мотиваційної сфери, в основних складових структури особистості підекспертного (індивідуально-психологічних особливостей, емоційної сфери, системи значимих відносин), зумовила порушення в основних сферах життєдіяльності підекспертного, що протягом тривалого часу унеможливлює його повноцінне соціальне функціонування як особистості. Констатуються суттєвий психотравмувальний вплив ситуації, значний ступінь ураження особистості ОСОБА_1 ;
- указане значно ускладнило для підекспертного можливості задоволення актуальних та значимих для нього потреб (в оптимальній життєдіяльності, системи стійких значимих відносин, поведінкових стереотипів, патернів, ієрархії звичних видів діяльності);
- наслідки психотрамуючих подій та штучне обмеження реалізації актуальних та значимих потреб зумовило в підекспертного виникнення психологічно складних (на моральному рівні), інтенсивних, стійких та довготривалих негативних переживань (моральних страждань);
- необхідність подолання зазначених перешкод вимагає від ОСОБА_1 надлишкових зусиль для їх усунення, що спричинило та спричиняє й до даного часу перенапругу його особистісних та психофізіологічних ресурсів, викликало і викликає в нього стан стійкого психічного дискомфорту;
- внаслідок довготривалого та неефективного досудового розслідування, бездіяльності посадових осіб Кропивницького РУГІ РУШ в Кіровоградській області та Кропивницької окружної прокуратури при розслідуванні кримінального провадження № 12018120020004074 від 05 травня 2018 значно погіршився зміст та стан соціального функціонування ОСОБА_1 як особистості, відбулися негативні зміни у змісті та якості його життя.
На думку апеляційного суду сукупність зазначених вище обставин, встановлених експертом щодо стану ОСОБА_1 , є підставою для правового рішення питання про заподіяння йому моральної шкоди.
У постанові від 26 лютого 2020 року у справі №372/4399/15-ц Верховний Суд зазначив, що призначення експертиз для визначення розміру моральної шкоди не є обов`язковим, оскільки таке визначення, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, належить до компетенції суду.
При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди (пункти 8, 9 частини другої статті 16 ЦК України).
Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до ч.ч.1, 2 та 7 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.
Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.
Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст.1173, 1174 ЦК України).
Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.
Положеннями статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 вересня 2019 року у справі №916/1423/17 (провадження №12-208гс18) зазначила, що надмірна тривалість кримінального провадження здатна призвести до моральних страждань особи, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин; необхідністю відвідування органів досудового розслідування; неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність; підривом репутації тощо.
Висновки про відшкодування моральної шкоди, завданої особі надмірною тривалістю досудового розслідування у кримінальному провадженні, викладені також у постановах Верховного Суду 04 грудня 2024 року у справі № 522/10157/20, від 06 березня 2024 року у справі № 398/3747/22 (провадження № 61-16552св23), від 11 квітня 2024 року у справі № 335/12338/19 (провадження № 61-7930св23), від 22 травня 2024 року у справі № 757/30529/22 (провадження № 61-14820св23), від 31 липня 2024 року у справі № 183/960/23 (провадження № 61-2810св24), від 30 вересня 2024 року у справі № 201/227/23 (провадження № 61-698св24), від 02 жовтня 2024 року у справі № 554/2588/23 (провадження № 61-3629св24), від 31 жовтня 2024 року у справі № 463/1700/21 (провадження № 61-250св24).
У практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей, зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди (рішення від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» («Rysovskyy v. Ukraine»), заява № 29979/04; рішення від 22 листопада 2005 року у справі «Антоненков та інші проти України» («Antonenkov and others v. Ukraine»), заява № 14183/02).
Отже, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчити про завдання моральної шкоди.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який врахував конкретні обставини справи, глибину завданої моральної шкоди, характер та обсяг душевних, психічних страждань, яких зазнав позивач внаслідок незаконних рішень та бездіяльності органів досудового слідства та прокуратури у зв`язку з довготривалим та неефективним розслідуванням кримінального провадження №12018120020004074, вимоги розумності, добросовісності, виваженості та справедливості, правильно визначив, що сума у розмірі 60000 грн є достатнім розміром відшкодування спричиненої ОСОБА_1 моральної шкоди.
Доводи апеляційних скарг не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного вище колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 09 жовтня 2025 року -без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 06 березня 2026 року.

Головуючий суддя  О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко