ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2026  	Справа №607/5008/26 Провадження №3/607/2032/2026	

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернопіль, громадянки України, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , непрацюючої, яка є особою з інвалідністю ІІІ групи, яку постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.07.2025 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, РНОКПП: НОМЕР_1 , 
за ч. 3 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за невиконання термінового заборонного припису та щодо якого винесений терміновий заборонний припис серії АА №655824 від 17.02.2026, в період часу з 17 год. 30 хв. 17.02.2026 по 17 год. 30 хв. 22.02.2026, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , особисто спілкувалася з постраждалою особою – ОСОБА_2 , у зв`язку з чим не виконала вказаний терміновий заборонний припис, а саме: заборону в будь-яких спосіб контактувати з постраждалою особою, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-8 КУпАП.
Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №783198 від 03.03.2026, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 знала, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, щодо неї розглядатиметься Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 18.03.2026 о 10 год. 30 хв., ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася.
Також на офіційному сайті суду в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду, до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання.
Враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи достеменно обізнаною про дату, час та місце розгляду справи щодо неї, не повідомивши причин своєї неявки, в судове засідання не з`явилася, клопотань по відкладення розгляду справи не подавала, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.
При прийнятті рішення про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя також враховує положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно з якими адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 173-8 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ч. 3 ст. 173-8 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 25 вказаного Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, доведена матеріалами справи, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №783198 від 03.03.2026, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 ; рапорті поліцейського Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Микитіна Н.І. від 03.03.2026, згідно з яким ОСОБА_1 в період часу з 17 год. 30 хв. 17.02.2026 по 17 год. 30 хв. 22.02.2026, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , спілкувалася з постраждалою особою – ОСОБА_2 , чим порушила вимоги винесеного щодо неї термінового заборонного припису серії АА №655824 від 17.02.2026; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 03.03.2026, згідно з якими в період часу з 17 год. 30 хв. 17.02.2026 по 17 год. 30 хв. 22.02.2026, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вона спілкувалася з ОСОБА_2 ; копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №655824 від 17.02.2026, зі змісту якого вбачається, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 16.02.2026 о 20 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , відносно свого сина ОСОБА_2 домашнього насильства, працівником поліції вжито заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме: заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, на строк 5 діб (з 17 год. 30 хв. 17.02.2026 до 17 год. 30 хв. 22.02.2026), копію якого було отримано ОСОБА_1 ; формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 17.02.2026; копії постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.07.2025 у справі №607/12871/25, яка набрала законної сили 25.08.2025, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу.
Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя вважає їх такими, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.
Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, тобто повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, а тому ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.
Обставин, які б спростовували зазначений висновок та були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Приймаючи рішення, враховую й те, що ОСОБА_1 не скористалася своїм правом взяти участь в судовому засіданні та надати суду пояснення та/або заперечення щодо викладених у складеному відносно неї протоколі обставин.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, не закінчився.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. ст. 34, 35 КУпАП, суддею не встановлено.
Отже, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, що посягає на громадський порядок та громадську безпеку, дані про її особу, ступінь вини, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 173-8 КУпАП.
При цьому для застосування інших видів адміністративних стягнень, передбачених санкцією ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, а саме у виді громадських робіт або адміністративного арешту, які є більш суворими у порівнянні з адміністративним стягненням у виді штрафу, у вказаному випадку достатніх підстав не убачається.
На переконання судді, накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, є справедливим та достатнім для її виправлення, а також запобіганню вчиненню нею та іншими особами нових правопорушень.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 665,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя	І. М. Царук