Справа № 159/337/26
Провадження № 2/159/1007/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
ТОВ Компанія «Еліт Фінанс» (далі – позивач) звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі – відповідач) в якому просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту № № 501156923 від 25.06.2019в сумі 72427,18 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.06.2019 між відповідачем та первісним кредитором АТ «Альфа Банк», в електронній формі, укладено договір про надання кредиту № 501156923, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 50250,00 грн. На споживчі потреби, строк кредитування - 48 місяців. Відповідач свої обов`язки за вказаним кредитним договором не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 72427,18 грн.
22.02.2021 між АТ «Альфа банк» та ТОВ «ФК Форт» укладено Договір факторингу № 1, у відповідності до умов якого АТ «Альфа Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК ФОРТ» за плату права вимоги до боржників.
23.02.2021 між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено Договір факторингу № 01-23-02/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК ФОРТ» передало (відступало) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за плату права вимоги, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Таким чином ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 72427,18 грн.
Станом на день звернення до суду у відповідача утворилася заборгованість за вказаним кредитним договорами в розмірі 72427,18 грн, яка складається з 45836,52 грн заборгованості по тілу кредиту, 25790,66 грн – сума заборгованості за процентами, 800,00 грн заборгованості за штрафними санкціями.
Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку.
Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

Представник відповідача у відзиві на позов позовні вимоги заперечив, зазначає, що сам по собі факт укладення кредитного договору не є беззаперечним підтвердженням того, що кредитні кошти фактично були надані ОСОБА_1 у зазначеному в договорі розмірі. Зазначає, що фактично кредитор не довів факт видачі кредиту, його розмір, а також суму непогашеної заборгованості. Позивачем до позовної заяви долучено виписку, з якої вбачається, що 25.06.2019 кредитні кошти в сумі 50250,00 грн. надавалися АТ «Сенс Банк», проте Оферта на укладення угоди адресована саме АТ «Альфа Банк» та 25.06.2019 акцептована АТ «Альфа Банк». Тобто, спірна Оферта не містить жодної згадки про посередників в відносинах між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк». Також представник відповідача зазначає, що надана позивачем виписка з рахунку клієнта не може слугувати належним та допустимим доказом у справі, оскільки не підписана посадовою особою банку та не містить обов`язкові реквізити. Тобто, такий розрахунок не є первинним документом та не підтверджує ні факт користування відповідачем кредитним лімітом, ні факт наявності заборгованості. Враховуючи викладене, представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою судді від 27.01.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд (формування та зберігання) справи вирішив здійснювати у змішаній (паперовій та електронній) формі.
До суду повернулись поштові повідомлення про вручення поштового відправлення R068059783681, R068055992839, R068068014690, якими відповідач повістками повідомлялась про розгляд справи, копію позовної заяви з доданими не неї документами ОСОБА_1 отримала.
Відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про час, місце і дату судового розгляду.
06.02.2026 представник відповідача подав клопотання про виключення із числа доказів виписку по рахунку та розрахунок заборгованості за кредитним договором, а також про витребування у позивача належним чином оформлені, в належній якості, виписку по рахунку та розрахунок заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою судді від 02.03.2026 суд відмовив представнику відповідача Іщуку С.О. у задоволенні зазначеного клопотання.
12.02.2026 відповідач подав відзив на позовну заяву.
23.02.2026 позивач подав відповідь на відзив.
Про розгляд справи судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивач та відповідач повідомлені у спосіб передбачений Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи суд встановив такі обставини.
25.06.2019 підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501156923, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, позичальник запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між Позичальником та Банком.
25.06.2019 шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501156923, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії Банк прийняв пропозицію відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту № . 
Кредитний договір був укладений на наступних умовах: сума кредиту - 50250 грн; процентна ставка - 18,99 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 48 місяців; дата повернення кредиту — 25.06.2023; порядок повернення кредиту — графік платежів, до 25 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту; розмір мінімального щомісячного платежу 2632,85 грн; загальна кількість платежів 48.
Згідно з п.1 акцепту, під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та договором. За ці послуги сплачується комісійна винагорода, а саме: а) за надання кредиту 0% від суми кредиту; б) за обслуговування кредиту 2,25 % від суми кредиту. Дата повернення кредиту — 25.06.2023 (п. 2).
Відповідно до п. 3 акценту, кредит видається позичальнику для власних потреб. Розмір 47613,92 грн., спосіб видачі — переказ коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа-Банк», повернення заборгованості за кредитним договором № 50108383501 від 13.11.2018. Розмір — 2386,08 грн., спосіб видачі — переказ грошових коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ “Альфа-банк”, оплата страхового внеску в розмірі 250,00 грн., згідно умов Договору добровільного страхування фінансових ризиків позичальника за програмою “Альфа-Сервіс”, спосіб оплати — переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ “Альфа Банк”.
У Додатку № 1 до угоди, сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг.
Також сторонами 25.06.2019 підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Сторони узгодили суму кредиту - 50250 грн, процентну ставку за користування кредитом - 18,99 % річних, строк кредитування - 48 місяців. Серед іншого, зокрема, визначено орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, та інші платежі).
Тобто відповідач погодилась на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилась з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання.
В оферті від 25.06.2019, паспорті споживчого кредиту від 25.06.2019, графіку платежів від 25.06.2019 міститься підпис біля прізвища відповідача, у зазначених документах зазначені його прізвище, ім`я та по батькові, номер паспорта громадянина України.
Також у матеріалах справи міститься копія паспорта відповідача із записом про вірність його копії, здійсненого відповідачем 25.06.2019.

Факт видачі кредитних коштів підтверджується банківською випискою АТ “Сенс Банк”, яка сформована 10.07.2024.
Суд встановив, що АТ “Сенс Банк” є правонаступником АТ “Альфа банк”, оскільки така інформація є загальнодоступною і не потребує доведенню (https://sensebank.ua/about), крім того, про це також свідчать коди ЄДРПОУ цих установ, які зазначені в долучених до справи документах, з яких видно, що вони є ідентичними - 23494714.

Згідно з розрахунку заборгованості відповідача за договором про надання кредиту № , станом на 23.02.2021 заборгованість відповідача становить 72427,18 грн., яка складається з 45836,52 грн заборгованості по тілу кредиту, 10071,26 грн заборгованості за процентами, 15719,40 грн заборгованості за комісією за обслуговування кредиту та 800,00 грн боргу за штрафами.

22.02.2021 між АТ «Альфа банк» (ЄДРПОУ 23494714) та ТОВ «ФК Форт» укладено Договір факторингу № 1, у відповідності до умов якого АТ «Альфа Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК ФОРТ» за плату права вимоги до боржників.
За договором факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржника за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до договору (п.2.1).
Право вимоги вважається відступленим фактору з моменту підписання цього договору. В день підписання цього договору сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників, за формою, встановленою в Додатку № 2 до цього договору(п. 2.3).
Згідно з платіжного доручення № 35 від 23.02.2021 ТОВ «ФК Форт» сплатило на користь АТ «Альфа Банк» кошти в сумі 14235001,00 грн згідно договору факторингу № 1 від 22.02.2021.
22.02.2021 між АТ “Альфа банк” та ТОВ “ФК Форт” підписано акт приймання передачі реєстру боржників від 22.02.2021 до договору факторингу №1 від 22.02.2021, відповідно до якого до нового кредитора перейшло право вимоги до 10590 боржників.
Згідно витягу з додатку до договору факторингу № 1 від 22.02.2021 (реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються) ТОВ «ФК Форт» набув право вимоги до відповідача а кредитним договором № 501156923 від 25.06.2019 на загальну суму 72427,18 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту складає 45836,52 грн, заборгованість по відсотках — 25790,66 грн, заборгованість комісіях - відсутня, а заборгованість по штрафним санкціям — 800,00 грн.

23.02.2021 між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено Договір факторингу № 01-23-02/21, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступив фактору, а фактор набув належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до договору (п. 2.1).
Право вимоги вважається відступленим фактору з моменту підписання цього договору. В день підписання цього договору сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників, за формою, встановленою в Додатку № 2 до цього договору(п. 2.3).
23.02.2021, на виконання вказаних умов договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 року, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» сплатило ТОВ «ФК ФОРТ» грошові кошти в сумі 13235000, 00 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 129.
23.02.2021 між ТОВ “ФК Форт” та позивачем підписано акт приймання передачі реєстру боржників від 23.02.20211 до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021, відповідно до якого до нового кредитора перейшло право вимоги до 10590 боржників.
Згідно з витягом з додатку до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набулоправо вимоги до відповідача а кредитним договором № 501156923 від 25.06.2019 на загальну суму 72427,18 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту складає 45836,52 грн, заборгованість по відсотках — 25790,66 грн, заборгованість комісіях - відсутня, а заборгованість по штрафним санкціям — 800,00 грн.

Випискою з ЄДР від 25.08.2021 підтверджується, що позивач є юридичною особою, який здійснює економічну діяльність за кодом 64,99 надання інших фінансових послуг.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.

Згідно з частинами 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. 
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).
На виконання п. 2.3 договору факторингу від 22.02.2021 сторони підписали Акт приймання передачі реєстру боржників,відтак ТОВ “ФК “Форт” набув право вимоги до відповідача, на виконання п. 2.3 договору факторингу від 23.02.2023 №01-23-02/21 ТОВ “ФК Форт” та позивач підписали акт приймання передачі боржників, у якому також міститься право вимоги до відповдача. Отже позивач, набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 501156923 від 25.06.2019.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ч. 1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач та відповідач підписали кредитний договір у формі Оферти на укладення угоди, акцепту пропозиції на укладення угоди. Паспорту споживчого кредиту та графіку платежів.
Відповідач підписала особисто зазначені вище документи, окрім Акцепту, який підписав позикодавець.
У реквізитах зазначених документів зазначені Прізвище, ім`я та ініціали відповідача, реквізити її паспорта громадянина України, у матеріалах справи є копія паспорта громадянина України та довідки про присвоєння РНОКПП, які завірені відповідачем 25.06.2019, та спеціалістом позикодавця.
Відповідач у відзиві не спростовує факт укладення кредитного договору на встановлених судом умовах.
Отже, суд дійшов висновку, що сторони уклали кредитний договір № 501156923 від 25.06.2019, визначивши його основні умови (розмір кредиту, його строк, розмір процентів та графік платежів).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
У п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (у редакції, чинній на час вирішення справи), зазначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за операційний день і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів на конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами заборгованості за кредитними договорами.
Такої ж позиції дотримується Верховний Суд, висловленій у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21).
Отже, надані банком виписки за рахунком відповідача підтверджують обставини видачі кредиту та його розмір, а також заборгованість за кредитом, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контрозрахунком відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
З кредитного договору видно, що кредитна карта відповідачу видавалася строком на 3 роки, отже строк повернення кредитних коштів, настав.
Відповідно до умов кредитного договору, строк повернення кредитних коштів настав 25.06.2023.
У матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем зазначеного боргу по тілу кредиту.
З розрахунку заборгованості, з яким погоджується суд, видно, що розмір боргу по тілу кредиту складає 45836,52 грн, що додатково підтверджується банківськими виписками по рахунку.
Відповідач не надав контррозрахунку сплати ним заборгованості по тілу кредиту.
Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором є правомірними в розмірі 45836,52 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
Відповідно до ч.1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
З розрахунку кредитної заборгованості станом на 22.02.2021 видно, що розмір несплачених процентів на цю дату становить 10071,26 грн.
Інформації про те, що відповідачу нараховувалися проценти після цієї дати, у матеріалах справи немає.
За договором факторингу від 23.02.2022, позивач набув право вимоги за боргом по процентах в розмірі 25790,66 грн.
Однак, з розрахунку наданого позивачем видно, що станом на 22.02.2022 заборгованість за процентами складала лише 10071,26 грн.
Водночас відповідно до розрахунку позивача, у відповідача також існувала заборгованість за комісією в розмірі 15719,40 грн, водночас позивач за умовами договору факторингу права вимоги за комісією не набув, оскільки в реєстрі прав вимоги зазначено, що у позичальника відсутня заборгованість за комісією.
Відповідач не надав контррозрахунку сплати ним заборгованості за процентами.
Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по процентах в розмірі 10071,26 грн є підставними.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а аза відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
У ст. 549 ЦК України зазначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до розрахунку наданого позивачем, розмір нарахованих штрафних санкцій станом на 22.02.2021 склав 800,00 грн, однак суд не знайшов в умовах кредитного договору обов`язку відповідача сплачувати штрафні санкції, а позивач не довів наявність такого обов`язку у відповідача.
Відтак, суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 800,00 грн.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 55907,78 грн з яких 45836,52 грн заборгованості за сумою виданого кредиту, 10071,26 грн заборгованості за процентами; у стягненні 15719,40 грн процентів та 800,00 грн штрафних санкцій , необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір необхідно стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Отже, оскільки суд вирішив стягнути з відповідача 55907,78 грн заборгованості за кредитним договором, що становить 77,19 % від суми позову – 72427,18 грн, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 77,19 % понесених позивачем витрат на сплату судового збору, що складає 2568,88 грн (77,19 % від 3328,00 грн).

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за за договором про надання кредиту №№ 501156923 від 25.06.2019в розмірі 55907,78 грн, з яких:
- 45836,52 грн. заборгованості по тілу кредиту;
- 10071,26грн. заборгованості по процентах;

Відмовити у стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» 15719,40 грн процентів та 800,00 грн штрафних санкцій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» судовий збір у сумі 2568,88грн.

Копію цього рішення суду надіслати сторонам у справі.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» (03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2, ЄДРПОУ 40340222);
Відповідач - ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).
Повне судове рішення складене 17.04.2026.

Суддя Р.Я. Смалюх