Справа № 182/5344/25
Провадження № 2/0182/1559/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
12.03.2026 року        м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рунчевої О.В.,
секретаря судового засідання Паламарчук П.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Шашликов Денис Геннадійович, до Нікопольської міської територіальної громади в особі Нікопольської міської ради, третя особа: Друга Нікопольська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання права власності , -

ВСТАНОВИВ:
26.08.2025 року ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/3 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, розташовану за згаданою вище адресою. Інші 2/3 частки у праві спільної часткової власності на зазначену квартиру на підставі цього ж правовстановлюючого документа належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/3 частці кожному. За життя ОСОБА_3 заповіту не склала, а тому спадкування відбувається за законом. 
У встановлений законом строк ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_4 звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті матері, на підставі яких державним нотаріусом Балашовою В.М. було заведено спадкову справу №114/2012. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. Спадкоємцем першої черги після її смерті є донька – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В липні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючі документи на спадкову квартиру.
З цих підстав позивач звертається до суду та просить визнати за нею право власності на 1/6 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 .
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачеві роз`яснено його право на подання відзиву на позовну заяву (а.с.33-34).
Листом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 року у державного нотаріуса Балашової В.М. витребувано матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (а.с.35).
31.10.2025 року від Другої Нікопольської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №114/2012 після смерті ОСОБА_3 (а.с.43-66).
28.11.2025 року від представника відповідача ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи без участі представника Нікопольської міської ради, рішення просить ухвалити згідно вимог чинного законодавства (а.с.71-72).
02.12.2025 року нотаріус Другої Нікопольської держнотконтори Балашова Віра направила суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи (а.с.75).
11.03.2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с.80-81).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2026 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. 
Сторони в судове засідання не з`явились.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.15). Факт родинних відносин підтверджується наданим позивачем свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 (а.с.17). Дошлюбне прізвище ОСОБА_8 позивач змінила на ОСОБА_9 при реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 (а.с.18). Згодом позивачка вдруге уклала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_12 (а.с.19). 29.03.2025 року позивачка втретє уклала шлюб з ОСОБА_13 та змінила прізвище з ОСОБА_12 на ОСОБА_14 (а.с.20). Таким чином, факт родинного зв`язку між ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_3 є доведеним. 
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.03.1998 року Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням (а.с.16).
Інші 2/3 частки у праві спільної часткової власності на зазначену квартиру на підставі цього ж правовстановлюючого документа належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/3 частці кожному.  
За життя ОСОБА_3 не склала заповіту. 
Частина 2 ст. 1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є доньками померлої та єдиними спадкоємцями першої черги. Пережившого подружжя немає, спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку спадщини, судом не встановлені.
В передбачений законом 6-місячний строк ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 114/2012 (а.с.43-66).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 02.04.2025 року (а.с.56).
Спадкоємцем першої черги після її смерті є донька – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.58-59).
01.07.2025 року ОСОБА_1 через представника за довіреністю ОСОБА_15 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.61-62).
Постановою від 01.07.2025 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачем не надані нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкову квартиру (а.с.22).
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 обрала спосіб захисту свого майнового права, визначений п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України – визнання права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.
Згідно приписів ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, суд вважає, що її право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.
В матеріалах справи наявна копія Свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.03.1998 року Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням, згідно якого 1/3 частка у праві спільної власності на спадкову квартиру належить саме померлій ОСОБА_3 . 
Крім того, право власності підтверджується Довідкою КП «Нікопольське РБТІ» ДОР» №709 від 17.06.2025 року, де зазначено що квартира АДРЕСА_2 в рівних долях належить ОСОБА_3 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на праві приватної власності, номер запису в реєстрі 9093-5 (а.с.21).
Таким чином, дослідивши надані письмові докази у суду не викликає сумніву той факт, що спадкове майно дійсно належало ОСОБА_3 на праві приватної власності на законних підставах.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері за законом, але у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона позбавлена права на отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку. А тому, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на її частку спадкового майна в порядку спадкування за законом, а саме, на 1/6 частку у праві спільної часткової власності на квартиру  АДРЕСА_2 .
На підставі викладеного й у відповідності зі ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1225, 1266,1268 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 51, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України , суд - 

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Шашликов Денис Геннадійович, до Нікопольської міської територіальної громади в особі Нікопольської міської ради, третя особа: Друга Нікопольська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/6 частку у праві спільної часткової власності на квартиру  АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:	  	О.  В.  Рунчева