ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/148/26 Справа № 704/1235/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Дьяченко Д. О.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП
в с т а н о в и в:

Постановою Тальнівського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605,6 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 06.09.2025 року в 00-09 год. в. м. Тальне, по вул. Соборній, 150, керував транспортним засобом - автомобілем Skoda Super B, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою приладу «Драгер», чим порушив п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати та прийняти нову постанову про закриття справи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП з урахуванням наявності обставини, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що в судовому засіданні 11.12.2025 він не визнавав вини та йому не було надано можливості дати пояснення по даних матеріалах.
Від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, а не розуміючи порядку та процедури проведення огляду погодився пройти його в медичному закладі.
В порушення вимог Інструкції працівник поліції не роз`яснив йому порядок та процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у водіїв транспортних засобів.
Працівником поліції не був складений акт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. Якщо не був складений такий акт відмови від огляду, то такий огляд є недійсним.
Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння повинен містити відповідний алгоритм дій працівників поліції із складанням відповідних документів, чого зроблено не було.
Матеріали справи не містять даних про відсторонення його від керування транспортним засобом та про передачу автомобіля для керування іншій особі.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях  ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Незважаючи на позицію ОСОБА_3 , про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, її вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними доказами, зокрема: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №445046 від 016.09.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, згідно якого ОСОБА_2 06.09.2025 в 00-09 год. в м. Тальне, по вул. Соборній, 150, керував транспортним засобом - автомобілем Skoda Super B, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою приладу «Драгер», чим порушив п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- даними направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.09.2025, згідно якого ОСОБА_1 направлено до КНП «Тальнівська багатопрофільна лікарня» ТМР в результаті огляду, проведеного поліцейським у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, невиразна мова, результати огляду за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820» - 2,00‰;
- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.09.2025, згідно якого проведеним оглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, 
- даними чеку до приладу Драгер від 06.09.2025 тест № 441, згідно якого результат тесту 2,00‰; 
- даними пояснень ОСОБА_1 від 06.09.2026, з яких вбачається, що останній іїхав на власному автомобілі та був зупинений працівниками поліції. Йому було запропоновано продути прилад алкотестер Драгер або їхати до медичного закладу для проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння в Тальнівській багатопрофільній лікарні він продув прилад Алкотест Драгер 6820, з результатам якого був згідний. При цьому зазначив, що перебуває на лікуванні з діагнозом алергічна астма та його всі медичні препарати перебувають на спиртовій основі; 
- даними відеозаписів до протоколу серії ЕПР1№ 445046 від 07.09.2025, на якому зафіксовано, на яких зафіксовано процес спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 , роз`яснення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST 6820 в медичному закладі, показник алкогольного сп`яніння становив 2.00 ‰.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав подану ним апеляційну скаргу та повідомив, що випив дві чарки горілки, визнав, що був винуватим.
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог 2.9 «а» ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дії працівників поліції, стосовно ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував. Працівниками поліції було забезпечено ОСОБА_1 всі його процесуальні права.
Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 .
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.
Будь яких порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи КУпАП, які б слугували підставою для скасування постанови місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.
Тому вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина  ОСОБА_1 доведена, його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно, а твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яка не містить альтернативи, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративне правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, вмотивованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 

п о с т а н о в и в:

Постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба