ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/3746/21 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Луцович М.М.,
при секретарі судового засідання – Пішта І.І.
за участю:
позивач – не з`явилася,
представник відповідача 1 – Ларін А.М.,
представник відповідача 2 – Онисько Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
1) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в подачі документів ОСОБА_1 на розгляд Комісій Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни. 
2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати документи ОСОБА_1 на розгляд Комісій Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 18.02.2021 року звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 направити її документи на відповідну комісію Міноборони України з питань розгляду матеріалів про визначення учасника бойових дій для встановлення їй статусу учасника бойових дій за участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. 22.02.2021 року ІНФОРМАЦІЯ_3 листом відмовив у направленні документів на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасниками бойових дій, свою відмову мотивував тим, що позивач не додав повного переліку документів. Позивач вказує, що до обов`язку відповідача входило готувати відповідний перелік документів ОСОБА_1 для подачі на розгляд до Комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, тим більше відповідач володів повним переліком документів позивача. Однак відповідач не виконав свій обов`язок щодо подачі таких документів.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Відповідач 1 щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказав, що відповідно до журналу реєстрації вхідних документів ІНФОРМАЦІЯ_4 заяви від громадянки ОСОБА_1 протягом лютого 2021 року не надходило та не реєструвалось. Як встановлено, вказана заява була подана позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідачем 1 відповідь на заяву позивача не надавалась, такі твердження позивача слід вважати хибними, оскільки листом ІНФОРМАЦІЯ_6 до відома позивача було доведено необхідний перелік документів, визначений Постановою № 413 та Наказом № 122, та зазначено, що наданий позивачкою перелік документів є неповним, у зв`язку з чим повернуто документи для доопрацювання. Відповідач 1 вважає позов передчасним, оскільки позивач не втратила своє право звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_7 з повним переліком документів для подачі на комісію повторно, чи самостійно подати документи, разом із заявою для встановлення статусу учасника бойових дій до відповідної комісії, як визначено пунктом 18 Наказу № 122.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року зупинено провадження в даній адміністративній справі.
Ухвалою суду від 22 жовтня 2025 року поновлено провадження в адміністративній справі. 
Ухвалою суду від 26 січня 2026 року залучено до участі в адміністративній справі № 260/3746/21 в якості другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_8 та встановлено ІНФОРМАЦІЯ_2 п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідачем 2 подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого щодо позовних вимог заперечив. Зазначив, що не можна вважати лист ІНФОРМАЦІЯ_7 за вих. № 482 від 22.02.2021 відмовою у направленні документів ОСОБА_2 на Комісію, а тим більше відмовою у наданні статусу учасника бойових дій (чи як зазначає у своєму позові позивач, усуненням можливості вирішити питання про надання відповідного статусу у позасудовому порядку). При цьому дії ІНФОРМАЦІЯ_2 за вказаними вимогами були цілком правомірними, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. У матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи у відсутності позивача та представника.
Представники відповідачів 1, 2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, просили суд відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзивах на позовну заяву.
На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Заслухавши пояснення представників відповідачів, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків. 
Судом встановлено, що позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про отримання статусу учасника бойових дій Вх.№1303 від 18.02.2021 року. 
ІНФОРМАЦІЯ_9 листом №482 від 22.02.2021 року була надана відповідь позивачу щодо відсутності повного переліку документів для отримання статусу учасника бойових дій, що не дає можливості визначити право на отримання статусу і подальшого направлення звернення ОСОБА_1 за належністю. У зв`язку з вказаним ІНФОРМАЦІЯ_9 повернуто подані документи.
Вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в подачі документів позивача на розгляд Комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України визначено, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією законами України. 
Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі Закон №3551-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірний правовідносин) визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. 
Відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої статті 6 Закону №3551-ХІІ, учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.
Згідно із пунктом 1 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (далі Порядок №413; тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), цей Порядок визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та категорії таких осіб.
Відповідно до абзаців 1-3 пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається: 
військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;
особам, які у період до набрання чинності Законом України “Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях” у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення, у взаємодії із Збройними Силами, МВС, Національною поліцією, Національною гвардією, СБУ та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.
За змістом пункту 2-1 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил), а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.
Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України: для осіб, які залучалися до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці сьомому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів (пункт 4 Порядку №413).
Пунктом 5 Порядку №413 передбачено, що рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісії), - стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку.
За приписами пункту 8 Порядку №413 у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії. У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.
Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та Інструкцію про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків «Ветеран війни - учасник бойових дій» та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості затверджено наказом Міністерства оборони України від 16.04.2020 № 122 (далі - Наказ № 122).
Згідно п.12 Наказу №122 Комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни зобов`язані (далі Комісії): приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій, учасниками війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; реєструвати заяви в спеціальній книзі обліку; розглядати заяви та інші документи в місячний строк з дня їх отримання; робити запити до відповідних архівних установ (за потреби), про що повідомляти заявника; заслуховувати (за потреби) пояснення осіб, які подали заяви, свідків, досліджувати інші докази особистої участі заявника в бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (сил); доводити рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві, до відома громадянина в письмовій формі, а також роз`яснювати порядок його оскарження; розглядати документи стосовно надання статусу учасника бойових дій, учасника війни відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а в разі відсутності підстав, що підтверджуються документами, - повертати їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів чи особисто заявнику з метою подальшого доопрацювання; проводити засідання Комісії не рідше ніж один раз на місяць (за наявності документів).
Приписами абз.5 п.12 Наказу №122 передбачено, що Комісії приймають рішення про надання особам статусу учасника бойових дій на підставі наступних документів для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів: довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України; витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції; витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції; документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції; інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення; витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.
Відповідно до п.18 Наказу №122 документи, які подаються на розгляд Комісій, готують відповідні підрозділи служби персоналу, органи соціального забезпечення обласних та ІНФОРМАЦІЯ_10 чи особисто заявник.
Як встановлено судом вище, позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про отримання статусу учасника бойових дій Вх.№1303 від 18.02.2021 року. 
Відтак, матеріалами справи підтверджується, що позивач не зверталася із заявою про отримання статусу учасника бойових дій до ІНФОРМАЦІЯ_1 , до повноважень якого і віднесено готувати документи, які подаються на розгляд Комісії.
Натомість позивач звернулася до органу, який не уповноважений законом для підготовки документів про отримання статусу учасника бойових дій для їх розгляду Комісією Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни.
Так, ІНФОРМАЦІЯ_9 листом №482 від 22.02.2021 року була надана відповідь позивачу щодо відсутності повного переліку документів для отримання статусу учасника бойових дій, що не дає можливості визначити право на отримання статусу і подальшого направлення звернення ОСОБА_1 за належністю. У зв`язку з вказаним ІНФОРМАЦІЯ_9 було повернуто подані документи. 
Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР).
Стаття 3 Закону № 393/96-ВР визначає, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Згідно приписів статті 5 Закону №393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Згідно з статтею 7 Закону N 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Відповідно до статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
З аналізу приписів Закону № 393/96-ВР слідує, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, або повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями, якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення.
Надаючи оцінку листу-відповіді ІНФОРМАЦІЯ_5 №482 від 22.02.2021 року, суд враховує, що заяву позивача було розглянуто в порядку звернення громадян з урахуванням положень статті 7 Закону № 393/96-ВР, та відповідно надано позивачу роз`яснення щодо неможливості направлення звернення позивача за належністю до ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого їх направлення на відповідну комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, у зв`язку з відсутністю всіх необхідних документів.
Виходячи з вищенаведеного, лист ІНФОРМАЦІЯ_5 №482 від 22.02.2021 року не є рішенням щодо відмови у направленні документів ОСОБА_2 до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, чи рішенням щодо відмови у наданні статусу учасника бойових дій, а є відповіддю з роз`ясненнями щодо неможливості направлення звернення позивача за належністю до уповноваженого для розгляду звернення органу.
Відтак, судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено бездіяльність відповідачів щодо неподачі документів ОСОБА_1 на розгляд Комісій Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни.
На думку суду, на момент звернення до суду право позивача на отримання статусу учасника бойових дій не є порушеним, позаяк позивач не дотримав встановленого законодавством порядку отримання статусу учасника бойових діях, тобто не зверталася до уповноваженого органу з підготовки документів для отримання статусу учасника бойових дій ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) чи безпосередньо до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій із заявою про надання статусу учасника бойових дій, та щодо позивача відповідною комісією не приймалося рішення про надання або про відмову у наданні статусу учасника бойових дій.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність порушення відповідачами прав позивача, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.
Підстави розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд –

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії – відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	М.М. Луцович	

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 02.04.2026 року.