ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/1818/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Юрко І.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року в адміністративній справі №280/1818/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, стосовно відмови у виплаті пенсії позивача, неотриманої з грудня 2023 року на його особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Акцент-Банк»;
- зобов`язати відповідача здійснювати виплату пенсії позивача, в тому числі суму недоотриманої пенсії з грудня 2023 року, на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито в АТ «Акцент-Банк».
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року позовні вимоги задоволено частково, суд:
- визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, стосовно відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії з 01.12.2024, у тому числі суми недоотриманої пенсії, на його особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "АКЦЕНТ-БАНК";
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , в тому числі суму недоотриманої пенсії, з 01.12.2024 на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "АКЦЕНТ-БАНК";
- в іншій частині позовних вимог відмовив;
- стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 968,96 грн. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відповідно до даних електронного кабінету ПФУ позивача - останнім місяцем виплати пенсії був - травень 2024 року. Тобто, відповідач протиправно, починаючи з червня 2024 року виплачував пенсію позивача на поштове відділення Укрпошти, де останній її не отримував, оскільки не проживає в Україні, на підставі чого, пенсія була повернута Укрпоштою відповідачу, як неотримана і він припинив взагалі її виплату будь-куди з 01.12.2024 року. Цей факт підтверджено також банківською випискою за період з 01.01.2018 - 11.07.2025, яка підтверджує, що останнім місяцем, за який було нараховано пенсію є травень 2024 року. Однак, суд неповно з`ясував вказані обставини, що мають значення для справи, та зобов`язав відповідача здійснити виплату пенсії не з 01.06.2024 року, а з 01.12.2024 року, таким чином, позбавивши позивача його власності - пенсії за півроку.
Крім того, відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що оскільки позивачем не було подані до відповідача у визначеному законом порядку заяву про виплату пенсії через поточний рахунок, то для виплати пенсії позивачу немає законних підстав. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначено, що законодавством не передбачено такої підстави для відмови у виплаті призначеної довічно пенсії через банківську установу, як подання заяви про виплату пенсії або грошової допомоги через уповноваженого представника. Доводи апеляційної скарги не спростовують доводів позовної заяви та рішення суду.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 призначена пенсія за віком.
11.11.1999 позивач виїхав на постійне проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль, що сторонами не заперечується.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 у справі №280/5203/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком.
Зобов`язано Токмацьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду та прийняти рішення за наслідками розгляду такої заяви.
В іншій частині позову відмовлено.
16.11.2023 відповідач в розпорядженні про призначення/перерахунок пенсії повідомив, що з 27.04.2018 ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії за віком та здійснено її перерахунок та виплату на поточний рахунок позивача у ПАТ КБ «Приватбанк».
Згідно з повідомленням, надісланим АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-240411/72273 від 11.04.2024 Управлінням отримано інформацію по рахункам пенсіонерів, що перебувають на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та одержують пенсії за довіреністю або не одержують кошти на протязі останніх 12 місяців.
08.05.2024 Управління листом за вих. № 0800-0501-8/39125 повідомило позивача, що відповідно до вимог пункту 16 Порядку № 1596, якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік, або не одержуються з поточного рахунка більше як один рік, орган Пенсійного фонду припиняє перерахування пенсії на поточний рахунок у визначену одержувачем установу банку і здійснює виплату через підприємство поштового зв`язку за місцем проживання одержувача в установленому порядку. Для продовження виплати пенсії через установу банку позивачу було рекомендовано особисто надати нову заяву, згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку та паспорт до будь-якого діючого сервісного центру Пенсійного фонду України. У разі не звернення до органу Пенсійного фонду до 25 числа поточного місяця отримання повідомлення, перерахування пенсії буде здійснено через поштове відділення з наступного виплатного періоду. Дата отримання - 21 число, доставочна дільниця 90.
З 01.12.2024 відповідно статті 49 Закону №1058-IV виплата пенсії ОСОБА_1 призупинена.
17.01.2025 позивач через представника звернувся до Управління, через електронний кабінет, з заявою про виплату пенсії на визначений ним банківський рахунок, який відкрито в АТ «Акцент-Банк».
Листом №0800-0202-8/14404 від 13.02.2025 відповідач повідомив, що відповідно до Порядку № 1596, заява про виплату пенсії через поточний рахунок у банку подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду або приймається органом Пенсійного фонду від установи уповноваженого банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання. Також пенсіонер може подати заяву онлайн через вебпортал з використанням кваліфікованого електронного підпису. Додатково повідомлено, що з 01.12.2024 виплата пенсії ОСОБА_1 призупинена відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV. Для поновлення виплати пенсії пенсіонеру необхідно особисто звернутися з заявою встановленого зразка та документами, передбаченими Порядком № 22-1.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з позовом до суду.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначив, що право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом. Припинення виплати пенсії можливе лише на підставі відповідного рішення територіального органу Пенсійного фонду або за рішенням суду, і лише з підстав, визначених статтею 49 Закону №1058-IV, перелік яких є вичерпним. Відповідач у своєму відзиві зазначає, що позивачу призупинено виплату пенсії з 01.12.2024. У той же час до суду від відповідача будь-яких доказів стосовно прийнятого рішення щодо призупинення виплати пенсії позивачу надано не було. Позивачем була дотримана вимога щодо подачі заяви до відповідача про виплату пенсії на банківський рахунок, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача, викладених у листі від 13.02.2025, щодо відмови позивачу виплачувати пенсію на визначений позивачем банківський рахунок.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (№1058).
В силу п.2 ч.1 ст.49 Закону №1058, було передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України або за рішенням суду припиняється на весь час проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Статтею 51 Закону №1058 встановлено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Рішенням №25-рп/2009 пункт 2 частини 1 статті 49, друге речення статті 51 Закону №1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним).
Зазначені положення Закону №1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Крім цього, у Рішенні КМУ №25-рп/2009 зазначено, що оспорюваними нормами Закону №1058-ІV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення.
Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору.
Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.
В силу вимог ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Рішення Конституційного Суду України має преюдиційне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв`язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними та є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.
В даному випадку спір між сторонами стосується саме питання виплати пенсії на банківський рахунок позивача.
За приписами частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596 затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, який визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (органи Пенсійного фонду України) та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат (органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (одержувачі), а у разі їх смерті - на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках (Порядок №1596).
Відповідно до пункту 6 Порядку №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Згідно пункту 10 Порядку №1596, заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.
Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку.
Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.
У разі отримання від одержувача заяви про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення інформує одержувача про необхідність укладення договору банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.
Органи Пенсійного фонду України та органи соціального захисту населення формують перелік одержувачів на підставі отриманих заяв про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка та разом із необхідними для відкриття поточних рахунків таким особам документами та відомостями, визначеними нормативно-правовими актами Національного банку, подають його відповідному уповноваженому банку у строки, визначені у договорі, але не пізніше ніж через 5 робочих днів з дати прийняття документів.
Уповноважений банк може відмовити у відкритті поточного рахунка одержувачу з підстав, визначених законодавством та/або нормативно-правовими актами Національного банку, або у разі надання не в повному обсязі та/або недостовірної інформації чи документів, що містять недостовірну/неправдиву інформацію, та/або будь-яких інших відомостей, необхідних уповноваженому банку для відкриття поточного рахунка згідно з вимогами законодавства та/або нормативно-правових актів Національного банку, про що повідомляє відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення із зазначенням причин відмови у відкритті рахунка для інформування одержувача або подання відсутньої/уточнювальної інформації, відсутніх відомостей та/або документів.
Уповноважений банк щомісяця не пізніше 20 числа подає органам Пенсійного фонду України або органам соціального захисту населення перелік відкритих за зверненнями органів Пенсійного фонду України та органів соціального захисту населення поточних рахунків одержувачам із зазначенням номерів таких рахунків та інформації про укладення договорів банківського рахунка з одержувачами, а в разі відмови у відкритті поточного рахунка - інформацію про причину відмови.
Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.
Отже, пунктом 10 Порядку №1596 передбачено можливість подання заяви про виплату пенсії через банківську установу двома шляхами, а саме або пенсіонером безпосередньо до органу ПФУ або шляхом звернення пенсіонера до банківської установи та подальшим переданням банківською установою до органів ПФУ заяви пенсіонера щодо бажання отримувати пенсію на визначений банківський рахунок.
В даному випадку, відмова відповідача у виплаті пенсії позивачу на банківський рахунок №UA5930777000000262, який відкрито в АТ "АКЦЕНТ-БАНК", мотивована тим, що заява не відповідає вимогам Постанови №1596, зокрема, заява, подана представником позивача, не може бути прийнята до розгляду.
З цього приводу слід зазначити, що відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 20.01.2022 року №280/4551/21, в якій зазначено наступне, що необхідність приїзду людей похилого віку, які виїхали на постійне проживання за межі України, виключно з метою особистого звернення до Пенсійного органу задля виправлення помилки, допущеної державою, є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяє відновленню їх порушеного права.
Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним судом України в основу рішення від 07.10.2009 №25-рп/2009.
Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акту.
Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України відносяться до категорії підзаконних.
Порядок та умови отримання пенсійних виплат регулюються виключно Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, жодних змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з приводу особливостей виплати пенсіонерам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, заборгованості по пенсії Верховною Радою не приймалось, як і не приймалося змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо проходження верифікації отримувачів пенсії, як постійно проживають за кордоном.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на отримання пенсії на рахунок відкритий на його ім`я в АТ "АКЦЕНТ-БАНК", оскільки пенсія з моменту її нарахування є власністю пенсіонера і саме пенсіонер наділений правом обирати у який спосіб отримувати належні йому виплати.
Підстав для відмови позивачу у виплаті пенсії на рахунок у банку судом не встановлено.
Водночас, судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що виплата пенсії позивача була призупинена саме з 01.12.2024 року, тому підстави для задоволення вимог позовної заяви з грудня 2023 року, а також вимог апеляційної скарги позивача - з червня 2024 року відсутні.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Відтак, доводи апеляційних скарг позивача та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року в адміністративній справі №280/1818/25 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року в адміністративній справі №280/1818/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко 

суддя С.В. Білак 

суддя І.В. Юрко