ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/23591/25 (суддя Голобутовський Р.З., м. Дніпро)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року у справі №160/23591/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 15 серпня 2025 року звернулась до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , згідно з яким, просить суд визнати протиправним та скасувати наказ, зобов`язання вчинити певні дії. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року позов задоволено повністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 160/23591/25 в частині стягнення витрат на правову допомогу залишено без задоволення. 
Ухвала суду мотивована тим, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи №160/23591/25 не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням не зазначення адвокатом кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, суд не може встановити співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, де зазначає про те, що «моя клієнтка має право на відшкодування понесених нею витрат, внаслідок протиправної дії її колишнього роботодавця».
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, які становлять 20000 грн.
В апеляційній скарзі посилається на висновки Верховного Суду з цього питання у інших справах. 
Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що на підтвердження надання правової допомоги представником позивача надано до суду копію акта здачі-приймання наданих послуг від 01.01.2026, в якому визначено наступний перелік наданих адвокатом послуг: 
- підготовка та направлення адвокатського запиту з метою отримання документів щодо проведеного службового розслідування відносно ОСОБА_1 – 2000 грн.; 
- аналіз судової практики, відповіді на адвокатський запит, і як наслідок направлення в інтересах ОСОБА_1 адміністративного позову до Дніпровського окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії із додатками – 9000 грн.;
- формування та направлення відповіді на відзив у справі № 160/23591/25 - 4 000 грн.;
- підготовка та направлення клопотання про зміну відповідача – 2000 грн.; 
- аналіз кінцевого рішення у справі, підготовка та направлення заяви про видачу додаткового рішення у справі № 160/23591/25 – 3000 грн.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення виходить з наступного.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частинами 1 та 2 ст. 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. позивач надав: копію договору про надання правової (професійної правничої) допомоги б/н від 17.05.2025; копію акта здачі-приймання наданих послуг від 01.01.2026; копію рахунку-фактури від 17.06.2025; ордер серії АІ №1925717 від 17.06.2025.
Водночас, матеріали справи містять документи, які свідчать про реальність надання правової допомоги, а саме позовну заява з додатками, відповідь на відзив відповідача на позовну заяву з додатками, клопотання про заміну відповідача.
Щодо висновків суду першої інстанції про те, що «визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи №160/23591/25 не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням не зазначення адвокатом кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, суд не може встановити співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу», слід зазначити, що у цій справі договором про надання правової допомоги визначений фіксований розмір винагороди адвоката, а тому останній може не змінюватися в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Проте, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18, від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц.
Суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір правничої допомоги є завищеним та таким, що підлягає зменшенню. На думку суду, обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, враховуючи, що вказана справа є незначної складності, є визначення вартості послуг адвоката у сумі 5000,00 грн.
Аналогічні висновки щодо необхідності застосування критеріїв співмірності при оцінці наданих адвокатом послуг викладено у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №200/14113/18-а.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу суму у розмірі 5000,00 грн.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для його скасування та прийняття нової постанови, якою заяву про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 2 частини 1 статті 315, пунктами 1,4 статті 317, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року у справі №160/23591/25 – скасувати та прийняти нову постанову якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 160/23591/25 задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування витрат на надання правничої допомоги у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.
У задоволені заяви в іншій частині відмовити. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 18 березня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов