ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/141/26 Справа № 199/5434/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - БОГУН О. О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Свистунової О.В.,
суддів: Пищиди М.М., Макарова М.О.,
за участю секретаря – Піменової М.В.,
розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Дніпро
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», третя особа – Дніпровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання протиправним та скасування рішення  , –     

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», третя особа – Дніпровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання протиправним та скасування рішення.
Позов мотивований тим, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 .
Для опалення будинку позивач має газовий котел, за яким облік спожитого газу обліковується лічильником J6 ТУ.У3.88-14312068-020-94, окрім того був встановлений твердопаливний котел «Маяк 350».
Раніше, до 2023 року, постачальником газу було ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» і позивач здійснював оплату за реквізитами: НОМЕР_1 , ЄДРПОУ:39572642, МФО 305482, особовий рахунок: 0310222142, договорів про зміну постачальника газу чи будь - яких інших не отримував, повідомлень про заборгованість за спожитий газ також не отримував.
20.12.2023 року позивач звернувся з письмовою заявою до Третьої особи Дніпровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в якій просив здійснити корегування даних показників лічильника газу, оскільки згідно до знятих представником ТОВ «Газорозподільні мережі України» Дніпровська філія контролером 24 березня 2023 року показники становили 99228; а після цього було нараховано зайвий об`єм спожитого газу в обсязі 29000 куб. м.
12 червня 2024 року позивач отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» повідомлення про припинення споживання природного газу за №119/4.3.1.-28476-2024/970379587, з якого вбачається, що станом на 30.05.2024 року по особовому рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 обліковується заборгованість з оплати за спожитий природний газ у розмірі 233021, 90 грн., яка утворилась за період з 01.05.2022 року по 30.05.2024 року. Номери його особового рахунку різняться: НОМЕР_3 та НОМЕР_2 . У зв`язку із чим Відповідач звертається з вимогою самостійно припинити з 14.06.2024 року споживання природного газу шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника Товариства/Оператора ГРМ за пред`явленням службового посвідчення на Об`єкт для пломбування запірних пристроїв. У разі невиконання даної вимоги у встановлений строк, за умови існуючої заборгованості, газопостачання буде припинено в примусовому порядку.
Не погоджуючись з такими висновками, з метою з`ясування виникнення такої заборгованості та врегулювання даного питання, позивач звернувся через адвоката до ТОВ «Газорозподільні мережі України» Дніпровська філія та 18 червня 2024 року отримав відповідь, з якої вбачається, що 10.11.2023 року за адресою мого місця проживання АДРЕСА_2 було здійснено зняття контрольних показників лічильника газу та зафіксовано - 99568,9 куб.м, на підставі яких здійснено нарахування об`ємів природного газу. До відповіді була надана копія Заяви - приєднання до умов договору розподілу природного газу в якій в розділі «Відмітки про підписання Споживачем цієї заяви приєднання» в графі «дата», «особистий підпис» « ОСОБА_1 » дані відсутні. В графі «дата», «особистий підпис», «ПІ.Б. співвласника» значаться «10.11.2023», підпис, ОСОБА_2 співвласника не зазначено.
28 червня 2024 року позивачем отримано Повідомлення (доручення) про припинення (обмеження) газопостачання споживачу та опломбування вхідної запірної арматури від Дніпровської філії ТОВ Газмережі, з якого вбачається, що на підставі договору на виконання робіт по припиненню (обмеженню) газопостачання побутовим споживачам від 01.11.2023 року №56Р1123-332/101/ПГ-4929-ПО укладеного між Дніпровською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», керуючись п.27 розділу III Правил постачання природного газу його повідомлено про необхідність здійснення заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 у термін до 07 години 00 хвилин 08.07.2024 року у зв`язку з нездійсненням оплати за спожитий газ та наявною заборгованістю.
Повторно, 26.06.2024 року представниками ТОВ «Газорозподільні мережі України» було складено акт інвентаризації, згідно до якого зафіксовано показники лічильника - 99679,75 куб.м. Таки чином, за період з 10.11.2023 року по 26.06.2024 року було спожито природного газу 99679, 75 - 99568,9 = 110, 85 куб м. За спожиття зазначеного обсягу газу здійснено оплату в повному обсязі.
02 липня 2024 року на електронну адресу адвоката було отримано Відповідь на адвокатський запит від 26.06.2024 від Відповідача з якої вбачається, що за результатами розгляду адвокатського запиту від 26.06.2024 Відповідач направляє довідку про нарахування та сплату вартості спожитого природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_4 . Щодо інших питань, викладених у Запиті, повідомляє, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України», відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», є постачальником природного газу та здійснює діяльність з постачання природного газу, відповідно, не надає послуги з розподілу природного газу.
04 липня 2024 року через адвоката на електронну адресу Відповідача було направлено пропозицію досудового врегулювання спору, в якій позивач пропонував врегулювати вказане питання в позасудовому порядку шляхом переговорів, обміном доказів на підтвердження виникнення в заборгованості за спожитий газ, проведенням відповідних додаткових перевірок, складанням актів з участю сторін тощо, а до вирішення спірного питання не припиняти постачання газу. В разі недосягнення порозуміння із зазначеного питання пропонував вирішити його в судовому порядку. В цьому випадку просив також не відключати газ до встановлення розміру заборгованості за спожитий газ.
08 липня 2024 року на електронну адресу адвоката Маслова С.С. надійшла відповідь Відповідача, в якій зокрема зазначено: «Враховуючи наявність непогашеної заборгованості перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за спожитий природний газ по особовому рахунку НОМЕР_5 , ініційовані ТОВ «ГК «Нафтогаз України» заходи з припинення/обмеження газопостачання за адресою об`єкта газопостачання: АДРЕСА_2 , не порушують норм чинного законодавства.»
У відповідності до зазначеного повідомлення позивач з адвокатом 08.07.2024 року звернулись до офісу третьої особи у м. Дніпро, де попередньо поспілкувавшись з працівником офісу, а потім і з керівником, з`ясували, що третя особа отримала їх звернення від 26.12.2023 року та 26.04.2024 року, на що відреагували та здійснили корегування, зняли показники лічильника газу у його присутності, їх значення становлять: 99568,9 куб.м станом на 10.11.2023 року та 99679,75 куб.м, станом на 26.06.2024 року. Вказані показники лічильника не відображають виниклої з 01.05.2022 року заборгованості. В ході співбесіди з представниками третьої особи з`ясували, що так звана заборгованість в розмірі 29361, 27 грн була нарахована не на підставі дійсних показників лічильника, а на підставі розрахунків, здійснених без врахування фактичних показників лічильника. Останній акт обстеження/зняття показників лічильника за його адресою у Третьої особи (оператора ГРМ) відсутній.
Також, представники третьої особи повідомили, і що підтверджуються Відповідачем, що прийом показників лічильника природного газу на території м. Дніпро до 31.05.2023 року належав до компетенції Оператора газорозподільних систем - Акціонерного товариства «Дніпрогаз», а лише з 01.06.2023 - до Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».
З огляду на надану квитанцію по сплаті за постачання газу через мобільний застосунок «Моно Банк», вбачається що оплата за газопостачання за адресою АДРЕСА_2 , здійснювалась за реквізитами ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за особовим рахунком № НОМЕР_3 . Позивач не має банківських карток, тому періодично, щоб не ходити до банківських установ в силу свого віку та стану здоров`я, користувався допомогою знайомих чи сина, тому в квитанціях можуть бути зазначені прізвища інших осіб, проте призначення плаежу, номер особового рахунку та адреса залишаються АДРЕСА_2 .
Позивач зазначав, що про зміну реквізитів, газорозподільних компаній, газопостачальних компаній йому нічого не відомо, оскільки він не користується Інтернетом, а зазначені договори щодо розподілу природного газу, постачання природного газу йому надіслали вперше тільки зараз на запит адвоката у червні 2024 року.
Проте, позивач вказав, що він не заперечує, що весь цей час проживав у будинку по АДРЕСА_2 , яка раніше, до перейменування називалась АДРЕСА_2 та споживав частково природний газ, а більшість часу користувався твердопаливним котлом.
З наданої відповіді не вбачається, коли відбулась зміна номеру особового рахунку за адресою АДРЕСА_2 з № 0310222142 на № НОМЕР_2 , які були показники лічильника.
У зв`язку з викладеним позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення/повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про припинення газопостачання позивачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ чи інших осіб за адресою: вул. Володимира Пилишенка 20 м. Дніпро.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

У відзиві відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа і смс-повідомлення та отримання документів в Електронному суді.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . 
ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснює ліцензовану діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі – НКРЕКП) № 880 від 04.07.2017. 
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України (далі – КМУ) від 22.07.2020 № 917-р ТОВ «ГК «Нафтогаз України» обрано постачальником «останньої надії» строком на три роки. Згідно з пунктом 26 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник «останньої надії» — визначений КМУ постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу. 
Пунктом 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі – Правила, Правила постачання) передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501 (далі – Типовий договір), який є публічним, а його умови – однаковими для всіх споживачів. 
Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. 
Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 № 198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 за № 637/37973 Про постачання природного газу побутовим споживачам (далі – Наказ від 08.06.2022 № 198) на виконання рішення Кризового комітету, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 26.02.2022 № 87 «Про введення Кризової ситуації рівня надзвичайної ситуації» та протоколу засідання Кризового комітету від 03.06.2022 № 1; відповідно до Національного плану дій, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02 листопада 2015 року № 687, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 листопада 2015 року за № 1458/27903; згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про ринок природного газу»; з урахуванням листа НКРЕКП від 03 червня 2022 року № 4521/16/7-22, було наказано ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору та базової річної пропозиції: 
1) з 01 травня 2022 року - побутовим споживачам, яких на день набрання чинності цим наказом внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи;
2) з дня початку постачання природного газу постачальником «останньої надії» - побутовим споживачам, яких після набрання чинності цим наказом буде внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи.
Згідно з пунктом 1.1. Типового договору цей Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. 
Відповідно до п. 1.2. Типового договору умови цього Типового договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання та є однаковими для всіх побутових споживачів України. 
Згідно з пунктом 1.3. Типового договору цей Типовий договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Типового договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заявиприєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку. 
Відповідно до пунктом 2.2. Типового договору обов`язковою умовою для постачання природного газу Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого Споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи. 
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі – Кодекс ГТС) з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG). 
Абзацом 2 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що для кодування використовується EIC-код. 
Згідно з абзацом 4 вказаного пункту глави 2 розділу IV Кодексу ГТС кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один EIC-код. 
Зазначене обумовлює відсутність в інформаційній платформі найменувань споживачів, у зв`язку з чим їх ідентифікація здійснюється виключно за присвоєними EIC-кодами. 
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу. 
Положеннями абзацу 11 пункту 2 глави 5 вказаного розділу Кодексу ГТС визначено, що дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі. 
Водночас максимальний строк, на який споживача або оператора газорозподільної системи реєструють у Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», визначається Правилами постачання природного газу. 
Відповідно до пункту 1 Розділу IV Кодексу ГТС інформаційна платформа містить такі дані, зокрема: 7) інформацію про фактичне добове споживання; 8) інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця (М). 
Так, судом першої інстанції було встановлено, що з травня 2022 року споживач за ЕІС-кодом 56XM07A182079939, о/р 970379587 знаходиться в реєстрі постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України». 
Згідно з даними про фактичний місячний відбір/споживання природного газу, що надається оператором газорозподільної системи (далі – Оператор ГРМ) через інформаційну платформу оператора газотранспортної системи ТОВ «Оператор ГТС України» - Iplatforma за ЕІС-кодом 56XM07A182079939 за період постачання ТОВ «ГК «Нафтогаз України» природного газу з травня 2022 року по липень 2024 року (включно) споживачем за особовим рахунком № НОМЕР_4 було спожито 29 361,27 куб.м. природного газу на загальну суму 233 624,40 грн, при цьому несплаченими залишились 231 421,40 грн. 
ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу на об`єкт позивача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, що є типовим, публічним та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. 
Ціна природного газу вільно встановлюється постачальниками на ринку природного газу та складається з ціни природного газу (без урахування вартості послуги з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) та вартості послуги з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та з податку на додану вартість. 
Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Дніпровською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України», що є оператором газорозподільної мережі за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. 
Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (Дніпровською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України»), відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015р., а не ТОВ «ГК «Нафтогаз України». 
Крім того, відповідно до пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. 
Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. 
Відповідно до пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ: 
- побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.
- у разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу ГРМ. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.
Таким чином, коригування об`ємів (обсягів) спожитого газу у минулих періодах не передбачено Кодексом ГРМ. 
Згідно з Кодексом ГРМ, Оператор ГРМ має право формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача тільки поточним місяцем, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу або в якому були своєчасно надані показники лічильника газу споживачем. 
Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу. 
Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, що визначені Оператором ГРМ на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу. 
Крім того, автоматизований облік обсягів спожитого побутовим споживачем природного газу забезпечується не тільки Споживачем та Оператором ГРМ, а і Оператором ГТС. 
На підставі таких даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) спожитого природного газу позивачу були виставлені рахунки. 
Іншої інформації щодо об`єму (обсягу) спожитого природного газу від Оператора ГРМ (Дніпровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України») до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не надходило та матеріали справи не містять.
Станом на 31.07.2024 по особовому рахунку № НОМЕР_4 , ЕІС-код 56XM07A182079939, обліковувалась заборгованість у сумі 231 421,40 грн за спожитий природний газ.
Отже, Постачальник здійснював нарахування вартості природного газу, спожитого позивачем, відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі даних Оператора ГРМ, наданих останнім до 08 числа місяця наступного за звітним до інформаційної платформи Оператора ГТС. 
Крім того, адвокатом ТОВ «ГК «Нафтогаз України» направлені відповідні адвокатські запити до Дніпровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», АТ «Дніпрогаз» та ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо обставин нарахування позивачу зазначеного ним об`єму (обсягу) природного газу в листопаді 2023 року 
ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу на об`єкт позивача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, що є типовим, публічним та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. 
Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними АТ «Дніпрогаз» (у період з 01.05.2022 до 31.05.2023) та Дніпровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» (з 01.06.2023), що є операторами газорозподільної мережі за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу, а не ТОВ «ГК «Нафтогаз України». 
У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказаний розрахунок обсягів спожитого газу та його вартості відповідає встановленому порядку визначення обсягу фактично спожитого газу, докази на його спростування матеріали справи не містять, і такі докази позивачем у ході розгляду справи надані не були. 
Згідно з Правилами постачання та статтями 6, 7, 9 Закону України «Про житловокомунальні послуги» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» зобов`язане постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. 
Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. 
Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Типового договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. 
Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГРМ, а не ТОВ «ГК «Нафтогаз України». 
Крім того, відповідно до пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. 
Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу. 
Згідно з пунктом 27 Розділу ІІІ Правил постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам (договір не вимагається у передбачених цими Правилами випадках припинення газопостачання, ініційованих через інформаційну платформу Оператора ГТС). За необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ (крім передбачених цими Правилами випадків припинення газопостачання, ініційованих через інформаційну платформу Оператора ГТС) постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/ обмеження розподілу природного газу споживачу, копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), у якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника. 
Відповідно до підпункту 3 пункту 6.1. розділу IV Типового договору постачальник має право ініціювати припинення постачання природного газу Споживачу у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством. 
Разом з тим, відповідно до положень глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285 (далі - Правила безпеки), та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством. 
Відтак, Товариством на підставі підпункту 3 пункту 6.1. розділу IV Типового договору, ТОВ «ГК «Нафтогаз України», та як було встановлено судом першої інстанції, з огляду на наявну та не сплачену заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_4 було ініційовано припинення постачання природного газу позивачу.  
Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Товариство діяло виключно у спосіб та порядку, встановленими Правилами постачання та Договором, відповідно до вимог положень інших нормативно-правових актів, що регулюють взаємовідносини вказаних учасників ринку природного газу, а тому викладені доводи апелянта не відповідають дійсним обставинам даної справи та не можуть братися до уваги судом. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні, серед іншого, внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо). 
Згідно з п. 5 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житловокомунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). 
Допустимими є докази, що одержані в порядку встановленому законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України). 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина 1 статті 79 ЦПК України). 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України). 
У ході розгляду справи позивачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів відсутності заборгованості за спожитий природний газ за особовим рахунком № НОМЕР_4 , ЕІС код 56XM07A182079939, за яким обліковується заборгованість у розмірі 231 421,40 грн. 
Також, колегія суддів не бере до уваги посилання апеляційної скарги щодо відшкодування моральної шкоди, зважаючи на наступне.
відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Колегія суддів звертає увагу, що вимогу щодо стягнення моральної шкоди позивачем було заявлено вже на стадії апеляційного розгляду справи. 
Разом з тим, відповідно до статті 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Таким чином, позовні вимоги щодо відшкодування заподіяної Товариством, на думку позивача, моральної шкоди, розгляду не підлягають. 
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, зазначені в позовній заяві обставини не доводять протиправність та незаконність дій ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у позовних вимог в повному обсязі.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, –

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 17 лютого 2026 року.
Повний текст судового рішення складено 19 лютого 2026 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: М.М. Пищида

М.О. Макаров