Справа № 337/4829/23
Номер провадження 2/337/606/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Лемонджави А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованост, –
ВСТАНОВИВ:
06.09.2023 Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі за текстом – відповідачка, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
В позові зазначив, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню. Відповідачка є співвласницею квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води.За період з 01.04.2015 по 31.10.2021 заборгованість відповідачки за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води становить 45633,98 грн, яку відповідачка добровільно сплачувати не бажає. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684,00 гривень.
Заочним рішення суду від 24.10.2023 позов було задоволено, з відповідачки було стягнуто суму заборгованості за період з 01.04.2015 по 31.10.2021 у розмірі 45 633,98 грн та судовий збір.
15.12.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Шевченко А.В. звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення. В обгрунтування заяви відповідачка зазначила, що її належним чином не було поінформовано про судовий розгляд, у зв`язку з чим вона не могла реалізувати своє право на захист від позову. Зазначила, що вона протягом періоду нарахування заборгованості була зареєстрована та фактично проживала за іншою адресою, комунальними послугами за адресою, вказаною у позові, не користувалася, розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, також послалася на строк позовної давності, у зв`язку з чим просила скасувати заочне рішення суду.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2025 заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2023 у цивільній справі № 337/4829/23 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
27.01.2026 від представника позивача надійшли письмові пояснення, у яких сторона заперечила проти доводів сторони відповідача, вважаючи їх необгрунтованими. Зазначила про те, що перебіг позовної давності зупинявся у період з 12.03.2020 до 30.06.2023 у зв`язку з введенням карантину та в подальшому – воєнного стану, а відтак, строки позовної давності не пропущено. Щодо непроживання відповідача за адресою, за якою надавалися послуги, позивач зазначив, що відповідачка є співвласницею житлового приміщення, а відтак непроживання за адресою не звільняє її від обов`язку виконання зобов`язань з утримання майна. Також позивач надав уточнений розрахунок заборгованості за період з січня 2016 року по жовтень 2021 року.
В судові засідання 28.01.2026 та 02.03.2026 сторони не з`явилися.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд встановив, що відповідачка є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , розмір її частки становить 13/25, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 278297214 від 06.10.2021, копією договору купівлі-продажу від 03.01.2014 року.
Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, у період з 01.01.2016 по 31.10.2025 концерном «МТМ» були надані послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до уточненого розрахунку розмір заборгованості за надання послуг опалення (особовий рахунок НОМЕР_1 ) становить 15 025,31 гривень, гарячого постачання – 29 999,64 гривень, всього – 45 024, 95 гривень. Жодних належних та допустимих доказів наявності зауважень щодо якості надання послуг стороною відповідача надано не було.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» наймачі (власники)/співвласники квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Досліджуючи доводи сторони відповідача, суд встановив наступне.
Щодо відсутності обов`язку сплачувати заборгованість у зв`язку з непроживанням за адресою надання послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов`язує.
Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Суд бере до уваги, що матеріали справи не містять доказів проживання або реєстрації позивача за адресою надання послуг. Згідно з Витягом з реєстру територіальної громади відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що позивачем не спростовано, відтак, солідарна відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг у відповідачки відсутня.
Водночас, відповідно до положень ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Таким чином, суд констатує наявність обов`язку щодо сплати зобов`язань перед позивачем, пов`язаних з утриманням майна, відповідно до встановленої судом частки відповідачки у праві спільної часткової власності (13/25).

Щодо нікчемності розрахунку заборгованості.
Сторона відповідача у заяві про перегляд заочного рішення зазначила, що розрахунок є нікчемним, оскільки «наскільки їй відомо» в квартирі наявний лічильник гарячого водопостачання.
В поясненнях до уточненого розрахунку позивач зазначив, що будинок за адресою: АДРЕСА_3 , обладнано комерційним приладом обліку теплової енергії, нарахування проводились згідно показників комерційного приладу обліку теплової енергії, шляхом розподілу пропорційно площі споживачів. Щодо гарячого водопостачання позивач зазначив, що квартира АДРЕСА_4 не обладнана приладом обліку гарячого водопостачання, нарахування за послугу з гарячого водопостачання проводились згідно зі встановленою нормою використання води з розрахунку на одного мешканця. 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Жодних належних та допустимих доказів в обгрунтування своїх заперечень стороною відповідача надано не було, у зв`язку з чим, керуючись стандартом доказування, що грунтується на балансі ймовірностей, суд вважає уточнений розрахунок заборгованості, наданий позивачем, таким що відповідає дійсності і не спростований стороною відповідача.

Щодо заяви про застосування строку позовної давності.
Відповідно до матеріалів справи позивач, звернувшись до суду 06.09.2023, просив стягнути заборгованість за період з 01.04.2015 до 31.10.2021.
Згідно зі ст.ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).
У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності визначені загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права за позовом, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувались позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України, який в подальшому неодноразово було продовжено, остаточно до 30.06.2023. 
Крім того, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.З 24.02.2022 в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року Про затвердження Указу Президента України «"Про введення воєнного стану в Україні» (з наступними змінами).
Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 06.09.2023, тобто в період, коли перебіг строків позовної давності було зупинено, починаючи з 12.03.2020, суд дійшов висновку, що позивачем не було пропущено трирічний строк позовної давності тривалістю три роки, який передував початковій даті зупинення перебігу такого строку (12.03.2020), тобто в період з 01.03.2017 і до 31.10.2021 (кінцевий строк нарахування заборгованості).  
Щодо нарахування в період з 01.04.2015 до 28.02.2017, суд встановив, що вказаний період заборгованості лежить за межами строку позовної давності, а відтак, заява відповідача про застосування строку позовної давності підлягає задоволенню в цій частині, а сума заборгованості, яка виникла в цей період, підлягає виключенню із загального розрахунку заборгованості (заборгованість за теплопостачання в період з 01.01.2016 до 28.02.2017 в розмірі 3 555,57 грн).

Згідно зі ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги за період з 01.03.2017 по 31.10.2021 в межах частки майна, яка належить відповідачці (13/25) є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а саме:
І. Уточнений загальний розрахунок заборгованості – 45 024,95 гривень.
ІІ. Сума за межами строку позовної давності, яка підлягає виключенню з розрахунку – 3 555,57 гривень.
ІІІ. Загальний розмір заборгованості в межах строку позовної давності – 41 469,38 гривень (45 024,95 - 3 555,57).
IV. Сума заборгованості відповідачки в межах частки володіння нерухомим майном (13/25) = 41 469,38 * 13 / 25 = 21 564, 08 гривень.

В іншій частині позовних вимог суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості з відповідачки.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір (2 684,00) грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог (1 268,31 грн).
Керуючись ст.ст. 2, 4-5, 12-13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд, –
УХВАЛИВ:
Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2017 по 31.10.2021 у розмірі 21 564,08 грн та судові витрати у розмірі 1 268,31 грн на загальну суму 22 832,39? грн (двадцять дві тисячі вісімсот тридцять дві гривні 39 копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін:
Позивач – Концерн «Міські теплові мережі» (м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», б. 137, ЄДРПОУ 32121458).
Відповідач – ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя        Євген ЗАВГОРОДНІЙ