Справа № 273/576/26
Провадження № 1-кп/273/86/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року м. Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026065550000022 від 06.03.2026 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Марківка, Баранівського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, вдівець, офіційно не працюючий, раніше судимого вироком Баранівського районного суду від 17.12.2024 за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт, знятий з обліку органу пробації 01.04.2025 у зв`язку з відбуттям громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України,

встановив:
Згідно з рішенням Баранівського районного суду Житомирської області у справі 273/1102/21 від 23.09.2021 прийнято рішення про позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того ОСОБА_3 зобов`язано сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі по 1000 гривень на дитину щомісячно, починаючи з 19.04.2021 і до повноліття дитини, тобто до 13.03.2032. 
Рішенням виконавчого комітету Баранівської міської ради від 18.03.2022 № 29, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 
Так, ОСОБА_3 , який 17.12.2024 вироком Баранівського районного суду Житомирської області притягнений до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та у період виконання покарання у вигляді громадських робіт, висновків для себе не зробив, продовжив умисно ухилятися від сплати аліментів, не вжив заходів до погашення заборгованості по аліментам, без поважних причин офіційно не працював та за послугами зі сприяння працевлаштування до Звягельської філії Житомирського обласного Центру зайнятості не звертався, не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, будучи працездатною особою, маючи дохід від тимчасових заробітків, тобто можливість виконання рішення суду про стягнення аліментів, заходів спрямованих на погашення заборгованості не здійснив, внаслідок чого станом на 28.02.2026 виникла заборгованість в загальному розмірі 85 140,96 гривень, а у період з 01.03.2025 по 28.02.2026 в розмірі 19 492,00 гривень, що перевищує суму сукупну нарахованих платежів за 3 місяці.
Таким чином, ОСОБА_3 , будучи працездатною особою, раніше судимим за умисне ухилення від сплати аліментів, маючи дохід від тимчасових заробітків, знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти, у період з 01.03.2025 по 28.02.2026 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Баранівського районного суду Житомирської області у справі 273/1102/21 від 23.09.2021 аліментів користь ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його не виконував. 
Судом встановлено, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені в результаті досудового розслідування обставини та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за його відсутності. Викладене підтверджується заявою обвинуваченого ОСОБА_3 від 19.03.2026 року щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, що ним підписана за участі захисника.
Законний представник потерпілого ОСОБА_5 також не заперечувала щодо розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні.
Прокурор Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_7 , відповідно до ч.1 ст. 302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладене, суд постановив за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ст. 381 КПК України.
Оцінюючи встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), особою раніше судимою за кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України, суд кваліфікує за ч.2 ст.164 КК України.
Згідно положень ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим діяння є кримінальним проступком.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до положень ст.66 КК України, судом не встановлено. 
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Санкцією ч.2 ст.164 КК України передбачено ряд альтернативних покарань: громадські роботи, пробаційний нагляд та обмеження волі.
При обранні виду покарання суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, зокрема за ч. 1 ст. 164 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, його вік, задовільний стан здоров`я, характеристику за місцем проживання, той факт, що він офіційно не працевлаштований, і не вжив заходів для офіційного працевлаштування, не звертався у міський центр зайнятості з приводу постановлення на облік як безробітного, не надавав будь - якої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча мав таку змогу, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відношення до вчиненого.
Оцінивши вищезазначені обставини, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду, що відповідає тяжкості вчиненого діяння та особі засудженого.
Цивільний позов у справі не заявлений. Арешт на майно не накладався.
Судові витрати та речові докази відсутні. Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 302, 368, 370, 374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки.
Згідно статті 59-1 КК України покласти на  ОСОБА_3  обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) працевлаштуватися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1