Справа № 466/12229/25
Провадження № 2/466/1315/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

(в порядку заочного розгляду справи)

13 квітня 2026 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Федорової О.Ф.
секретар судового засідання Волянська Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова в порядку спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Шкарупської-Баранової Наталії Богданівни до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельного кооперативу «Господар» про визнання майнових прав на квартиру, -
встановив:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Шкарупської-Баранової Н.Б. до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельного кооперативу «Господар» про визнання майнових прав на квартиру.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:
29.12.2025 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Шкарупська-Баранова Н.Б. звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельного кооперативу «Господар» про визнання майнових прав на квартиру.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Господар» було укладено договір №52 від 05.12.2018 року про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Господар». Згідно з умовами такого договору позивач ОСОБА_1 зобов`язувалася сплачувати пайові внески, а відповідач Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельного кооперативу «Господар» зобов`язувався організовувати будівництво об`єкта будівництва, здати його в експлуатацію та передати у власність позивача ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснювалось на земельній ділянці з кадастровим номером 4610137500:05:001:0097.
Позивачем ОСОБА_1 сплачено усю суму, що була визначена у Договорі №52 від 05.12.2018 року, що підтверджуються відповідними касовими ордерами, які долучені до позовної заяви на суму 781310,75 гривень. Натомість, відповідач Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельного кооперативу «Господар» свої зобов`язання за вказаним договором не виконав та будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , так і не був введений в експлуатацію та квартира у власність позивачу ОСОБА_1 не була передана. У зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.
Заяви (клопотання) учасників справи:
27.01.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Шкарупської-Баранової Н.Б., у якій вона просила проводити підготовче судове засідання без її участі, не заперечила щодо закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.
27.01.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивачки ОСОБА_1 , у якій вона просила проводити підготовче судове засідання без її участі, не заперечила щодо закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті, підтримала позовні вимоги у повному обсязі.
10.02.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивачки ОСОБА_1 , у якій вона просила проводити судове засідання без її участі, підтримала позовні вимоги у повному обсязі.
02.04.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивачки ОСОБА_1 , у якій вона просила проводити розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення.
02.04.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Шкарупської-Баранової Н.Б., у якій вона просила проводити розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення.
Процесуальні дії суду по справі:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання 02.04.2026 року:
- позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подала заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі.
- представник відповідача Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельного кооперативу «Господар» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова повернулося адресоване відповідачу поштове відправлення. Причини неявки невідомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило.
В судовому засіданні 02.04.2026 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Шкарупська-Баранова Н.Б. підтримала позовну заяву та просила таку задовольнити у повному обсязі, дала пояснення, аналогічні доводам позовної заяви.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:
Судом встановлено, що
05.12.2018 року між сторонами було укладено договір №52 від про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Господар».
На момент укладення договору, позивач ОСОБА_1 мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » та змінила його під час укладення шлюбу на « ОСОБА_3 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Позивачем ОСОБА_1 було сплачено усю суму, що була визначена у Договорі №52 від 05.12.2018 року, що підтверджуються відповідними касовими ордерами.
Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подана заява про ухвалення заочного рішення, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частина 1 ст. 16 ЦК України, визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з умовами Договору, позивач ОСОБА_1 зобов`язувалася сплачувати пайові внески, а відповідач Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельного кооперативу «Господар» зобов`язувався організовувати будівництво об`єкта будівництва, здати його в експлуатацію та передати у власність позивача ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснювалось на земельній ділянці з кадастровим номером 4610137500:05:001:0097.
Відповідно до п. 3.1 Договору, вартість квартири становить в українських гривнях еквівалент 27 775,00 доларів США (двадцять сім тисяч сімдесят п`ять доларів США), що на момент укладення даного договору за курсом НБУ складає 781 310,75 (сімсот вісімдесят одну тисячу триста десять гривень 57 копійок) грн.
Згідно з п. 4.2.2 Договору, Кооператив зобов`язується організувати будівництво Об`єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у ІІІ кварталі 2019 року при умові дотримання членами Кооперативу порядку та строків сплати пайових внесків.
Відповідно до п. 9.1 Договору, у 30-денний строк після здійснення членом Кооперативу повної оплати Остаточної вартості Приміщення, що визначається відповідно до п.3.3. цього Договору з урахуванням пунктів 3.1., 3.4, 3.5. даного Договору та за умовами, що Об`єкт будівництва введений в експлуатацію (а якщо Об`єкт будівництва не введений в експлуатацію, а повна оплата Остаточної вартості Приміщення здійснена членом Кооперативу, то у 30-денний строк після введення Об`єкта будівництва в експлуатацію) для проведення Державної реєстрації права власності на Приміщення Кооператив зобов`язується надати члену Кооперативу наступні документи: 1) копію документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку; 2) документ, що підтверджує присвоєння Об`єкту будівництва адреси ; 3) копію документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію Об`єкту будівництва; 4) довідку про повну оплату членом Кооперативу Пайових внесків (видається в строки передбачені абз. 2 п.8.1. цього Договору); 5) Список членів кооперативу, затверджений Загальними зборами членів Кооперативу.
Згідно з п. 9.2. Договору, член Кооперативу надає Кооперативу довіреність, а Кооператив здійснює оформлення правовстановлюючих документів на отримане від Кооперативу Приміщення, у встановленому чинним законодавством України.
Суд вважає доведеним той факт, що позивачем ОСОБА_1 було належним чином та у повному обсязі виконано всі зобов`язання перед відповідачем Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Господар» за Договором №52 від 05.12.2018 року про сплату пайових внесків в Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Господар». Відповідачем Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Господар» не було виконано зобов`язання за вказаним договором, оскільки під час розгляду даної цивільної справи будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , так і не був введений в експлуатацію.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Норма ст. 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 3 Закону України від 12.07.2001 року №2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.
На підставі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У частині 2 статті 331 ЦК України вказано, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
На підставі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, не допускається одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов, при цьому зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За положеннями статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статей 655, 656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.
Статтею 2 Закону України від 01.07.2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону №1952-IV, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Правовідносини сторін договору про фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулюються Законом України від 19.06.2003 року №978-IV «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (далі - Закон №978-IV) та Законом України від 18.09.1991 року №1560-XII «Про інвестиційну діяльність» (далі - Закон №1560-XII).
Відповідно до частини 5 статті 7 та статті 4 Закону №1560-XII, інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права).
У статті 2 Закону №978-IV вказано, що об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном.
Тобто після завершення будівництва та здачі будинку в експлуатацію, квартира як окремий об`єкт цивільних правовідносин ще не існує і набуває юридично статусу об`єкта цивільних правовідносин лише після державної реєстрації, здійсненої відповідно до чинного законодавства.
Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник має подати ряд документів, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за нею об`єкта будівництва.
У пункті 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, встановлено, що для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються: документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо); технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо).
Крім того, вказане питання було предметом дослідження як у рішеннях ЄСПЛ, так і Верховного Суду.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (пункт 98 рішення ЄСПЛ щодо прийнятності заяви у справі «Броньовські проти Польщі», заява №31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10.03.2011 року у справі «Сук проти України», заява №10972/05; пункт 74 рішення ЄСПЛ «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» від 02.03.2005 року, заяви №71916/01, 71917/01 та 10260/02).
У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, «легітимні очікування» та «майнові права» (рішення ЄСПЛ від 23.10.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії», заява №12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13.12.1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, №10741/84).
Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01.06.2006 року у справі «Федоренко проти України» (№25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі «Стреч проти Сполучного Королівства», заява №44277/98).
В справі «Н.К.М. проти Угорщини» (NKM v. Hungary, скарга №66529/11) у рішенні від 14.05.2013 року, ЄСПЛ зазначив, що «правомірні очікування» підлягають захисту як власне майно і майнові права.
У постанові від 30.01.2013 року №6-168цс12, Верховний Суд України визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.
Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.
Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.
Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №911/3594/17).
Також, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі №680/214/16 та від 07.04.2020 року у справі №916/2791/13 зроблено висновок про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.09.2021 року у справі №359/5719/17, провадження №14-8цс21 вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою (пункти 92, 93, 95 Постанови).
Право власності на нерухоме майно виникає з моменту прийняття його в експлуатацію, якщо таке передбачено законом чи договором, а повноцінним об`єктом у розумінні ЦК України такий об`єкт стає після його державної реєстрації, оскільки жодних виключень щодо необхідності державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, як передбачено в частині першій статті 182 та частині другій статті 331 ЦК України для новоствореної речі, якою є квартира в новозбудованому будинку, цивільне законодавство не містить.
У даній справі суд встановив та такий факт не заперечувався сторонами, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 , будівництво якого здійснювалось на земельній ділянці з кадастровим номером 4610137500:05:001:0097, в експлуатацію не був введений.
Суд вважає, що вказаний договір укладений сторонами з певною економічною метою, якої вони мали досягти внаслідок його виконання, дотримуючись принципу добросовісності, розумності і справедливості, визначеного у статтях 3, 509 ЦК України.
І такою метою було отримання позивачем ОСОБА_1 у власність об`єкта нерухомості, а сторони договору повинні були діяти у відповідності до цієї мети.
Позивачем ОСОБА_1 повністю сплачено внески за об`єкт нерухомості. Інших зобов`язань договір не містить. Однак, саме відповідач Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Господар», як забудовник зобов`язаний забезпечити права інвестора, оскільки він превентивно підтвердив належність умов договорів, та вважав себе зобов`язаним їх належно виконувати.
Суд встановив, що відсутні докази набуття права власності на спірні об`єкти нерухомості іншими особами та про державну реєстрацію таких прав.
При розгляді справи суд керується тим, що, укладаючи договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно, покупець отримує речове право, яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому.
Згідно з ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають.
Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.
Розподіл судових витрат між сторонами:
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову до суду сплачено 7813 /сім тисяч вісімсот тринадцять/ гривень 11 /одинадцять/ копійок судового збору. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір, підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 131, 141, 223, 247, 263-265, 280, 282, 284 ЦПК України,
ст. ст. 15, 16, 177, 182, 190, 328, 331, 392, 509, 525-527, 530, 610, 629, 655, 656 ЦК України, -
ухвалив:
Позовні вимоги за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Шкарупської-Баранової Наталії Богданівни до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельного кооперативу «Господар» про визнання майнових прав на квартиру – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі Договору №52 про сплату пайових внесків у Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Господар» від 05 грудня 2018 року, майнові права на квартиру АДРЕСА_4 , вул. Господарська 21Г, будівництво якого здійснювалось на земельній ділянці з кадастровим номером 4610137500:05:001:0097.
Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Господар», код ЄДРПДОУ 41197810, місцезнаходження: 79035, Львівська обл., м. Львів, вул. Зелена, буд. 115Б, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , судовий збір, сплачений при зверненні до суду в розмірі 7813 /сім тисяч вісімсот тринадцять/ гривень 11 /одинадцять/ копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Львівського апеляційного суду.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.
Текст рішення складено 13.04.2026 року, з врахуванням положень ч. 3 ст. 124 ЦПК України.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ;
Відповідач: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Господар», код ЄДРПДОУ 41197810, місцезнаходження: 79035, Львівська обл., м. Львів, вул. Зелена, буд. 115Б.
  Суддя	  	 О.  Ф.  Федорова