Справа № 420/27452/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно зі ст.262 КАС України адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ТК ТЕХНІКС» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов,
ВСТАНОВИВ:
13 серпня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ТК ТЕХНІКС» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Укртрансбезпеки, в якій позивач просить суд:
визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 29.07.2025 року №ОПШ052346;
визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 29.07.2025 року №ОПШ052345. 
Стислий виклад позиції позивача.
У позовній заяві представник позивача зазначає, що 29.07.2025 директором ТОВ «ТК ТЕХНІКС» отриманні із супроводим листом постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу. Підставою прийняття вищезазначених постанов став Акт №041860 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом. Згідно останнього, щодо ТОВ «ТК ТЕХНІКС» - автомобільного перевізника було встановлено два порушення, а саме: абзац 3 та абзац 17 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
На переконання представника позивача, прийняття відповідачем постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправним, а самі постанови підлягають скасуванню з таки підстав.
Так, представник позивача вказує, що станом на дату складання актів та постанов, позивач ТОВ ТК «ТЕХНІКС», не користувався автомобілем SCANIA (д.н. НОМЕР_1 ) з спеціалізованим напівпричепом NOOTEBOOM (д.н. НОМЕР_2 ). Останні були передані у користування згідно договору оренди майна №2025-10-01/ від 10.01.2025 року ТОВ «ТЕХТРАНС ЛТД» на підставі акту прийому-передачі від 13.01.2025 року. З водієм ОСОБА_1 ніяких трудових договорів не укладалося. Відповідно до умов договору ТОВ «ТЕХТРАНС ЛТД» використовую їх у власній господарській діяльності і жодного відношення до події, які відбулися 02.07.2025 року позивач не має.
А отже, на переконання представника позивача, до ТОВ ТК «ТЕХНІКС» не можуть бути застосовані санкції ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки в розумінні діючого законодавства України він не був автомобільним перевізником.
На обгрунтування свої правової позиції, представник позивача покликається на постанови Верховного Суду від 22 лютого 2023 року у справі №240/22448/20, від 22 грудня 2021 року у справі №420/3371/21, від 06.07.2023 у справі №640/39442/21, від 28.12.2023 по справі №300/4673/22.
Окрім того, представник позивача вказує на те, що відповідачем порушено норми Постанови КМУ від 08.11.2006р., за №1567 про затвердження «Порядку проведення рейдових перевірок», оскільки позивача не повідомлено про час і місце розгляду справи.
Стислий виклад заперечень відповідача.
У відзиві представник відповідача зазначив, що 02.07.2025 співробітниками Укртрансбезпеки відповідно до направлення від 26.06.2025 НР №000656 на рейдову перевірку, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів, в межах якої зупинено транспортний засіб марки SCANIA/NOOTEBOOM д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Транспортний засіб належить позивачу.
Під час перевірки виявлено перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів (загальна маса вантажу склала 67 т 100 кг при нормативно допустимих 40 т) на 67,75%. 
Також довжина транспортного засобу 23 м при дозволеній 18,75 м, що становить 22,66%, ширина 2,93 м при дозволених 2,6 м., що становить 12,69%. Крім того, перевізник не забезпечив водія товарно-транспортною накладною або іншим визначеним законодавством документом на вантаж. Таким чином, під час здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено порушення, відповідальність за які передбачена абзацами 3 та 17 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ. За результатом перевірки складено акт ОАР 041860. Водій з актом ознайомлений, заперечень та пояснень не надав.
Представник відповідача зауважив, що позивач не заперечує проти суті виявлених порушень. Як на підставу позову посилається на те, що він є неналежним перевізником та на те, що його не було повідомлено про розгляд справи.
Заперечуючи проти доводів позову в частині не повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, представник відповідача зазначає, що запрошенням від 07.07.2025 №59815/35/24-25 позивача повідомлено про розгляд справи 29.07.2025 (трековий номер листа 0601167916280). Згідно відомостей трекінгу Укрпошти, 16.07.2025 вказаний лист вручено одержувачу. 
Представник відповідача звернув увагу, що наявна практика про оцінку дій Укртрансбезпеки з приводу підтвердження факту направлення повідомлення про розгляд справи Укртрансбезпекою, але неотримання перевізником повідомлення, що надійшло до відділення пошти до дати розгляду справи, зокрема така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №820/4624/17.
Представник відповідача також звернув увагу, що у постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі №820/4810/17 колегія суддів зауважила, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу. Також, у постанові Верховного Суду від 14.12.2023 по справі 280/1426/20 колегія суддів звертає увагу, що нормами Порядку №1567 не установлено обов`язкової присутності суб`єкта господарювання під час розгляду справи про порушення транспортного законодавства. Неявка суб`єкта господарювання не є перешкодою для розгляду такої справи та винесенню органом державного контролю постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу.
Заперечуючи проти доводів позовної заяви в частині належного перевізника, представник відповідача вказує про таке.
Так, представник відповідача вказує, що формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути наявні у водія під час перевірки, тобто саме на місці зупинки (події) мають бути надані первинні документи, інші документи на підставі яких здійснюється перевезення та саме на підставі цих, а не складених в інший час документів та наявних поза місцем події, встановлюються фактичні обставини, зокрема, щодо перевізника. Носієм доказової інформації щодо встановлених таким чином обставин, є первинні документи контролю, що складаються контролюючим органом, акти, довідки – відповідно до зазначених вище правил і процедур, передбачених вищезгаданими профільними нормативно-правовими актами. У даному випадку, на місці події (зупинки) за наданими водієм транспортних засобів матеріалами та відомостями складено акт, який є носієм доказової інформації (доказової бази), та встановлено, що перевізником у даному випадку є позивач.
Крім того, під час проведення перевірки водій не повідомляв інспекторів про наявність договору оренди транспортного засобу або іншого договору, що встановлює правові підстави для користування і (або) розпорядження належним позивачу транспортним засобом.
На переконання представника відповідача, саме позивач виступав автомобільним перевізником при здійсненні перевезення вантажу транспортним засобом.
На обгрунтування правової позиції, представник відповідача покликається на постанови Верховного Суду від 19.10.2023 у справі №640/27759/21, та у справі №340/5660/22. 
У відзиві на позов представник відповідача навів також обгрунтування щодо виявлених порушень з покликанням на норми законодавства.
Стислий виклад відповіді на відзив.
У відповіді на відзив, окрім аналогічних аргументів, що наведені у позовній заяві, представник позивача додатково зауважив, що:
встановлення факту належності транспортного засобі на праві власності не робить її на безумовній основі автомобільним перевізником, на якого покладається відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт при користуванні таким транспортним засобом. Відсутність тимчасового реєстраційного посвідчення не спростовує факту передачі вантажного автомобіля іншому користувачу, оскільки основним доказом передачі є цивільно-правова угода. Оформлення тимчасового реєстраційного талону є правом, а не обов`язком власника чи користувача транспортного засобу, а тому неоформлення такого талону не свідчить про відсутність у іншої особи права користування транспортним засобом;
посадові особи Укртрансбезпеки повинні забезпечити відповідні вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт» про те, що понести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт повинен дійсний автомобільний перевізник, тобто особа, яка в момент перевірки здійснювала автомобільне перевезення, при цьому була зобов`язана дотримуватись вимог указаного Закону і, серед іншого, забезпечити водія (та/або іншу уповноважену особу, присутню при перевірці) відповідною документацією, яка є необхідною для повного та всебічного встановлення усіх обставин, які були предметом перевірки;
на підтвердження вручення постанови повинно бути надано повідомлення про вручення поштового відправлення позивачу, в якому вказано дату вручення поштового відправлення, посаду та прізвище отримувача та інше. Тому звертаю увагу суду, що інформація про відстеження за 06011679162280 на офіційному сайті «Укрпошта» не є підтвердженням вручення поштового відправлення відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку та містить суперечливу інформацію про вручення та не вручення відправлення.
Окремо позивач наголосив, що в своєму позові не оскаржує порушення законодавства щодо відсутності ТТН у перевізника та порушення вимог габаритно-вагового контролю, оскільки наголошую автомобілем SCANIA (д.н. НОМЕР_1 ) з спеціалізованим напівпричепом NOOTEBOOM (д.н. НОМЕР_2 ) ТОВ «ТК ТЕХНІКС» не користувався з січня 2025 року. Нагадую, що вищезазначений транспорт був наданий згідно договору оренди майна №2025-10-01/ від 10.01.2025 року ТОВ «ТЕХТРАНС ЛТД» на підставі акту прийому-передачі від 13.01.2025 року.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 20.08.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом реєстрації електронного кабінету.
Суд ухвалою від 29.08.2025 відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, ознайомившись з відзивом відповідача на позовну заяву, відповіддю на відзив, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, і перевіривши їх доказами, суд встановив такі обставини.
Суд встановив, що співробітникам Відділу державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті видане направлення від 26.06.2025 №НР000656 на рейдову перевірку на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів, згідно з щотижневим графіком №26/В/2025.
В межах здійснення рейдової перевірки, співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті зупинено транспортний засіб марки SCANIA/NOOTEBOOM д.н.з НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 24.09.2024, транспортний засіб марки SCANIA з д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ТОВ «ТК ТЕХНІКС». 
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 01.10.2024, транспортний засіб марки NOOTEBOOM з д.н.з. НОМЕР_2 належить на праві власності ТОВ «ТК ТЕХНІКС». 
Під час проведення перевірки виявлено такі порушення:
перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів: загальна маса вантажу склала 67 т 100 кг при нормативно допустимих 40 т, тобто на 67,75%;
довжина транспортного засобу 23 м при дозволеній 18,75 м, що становить 22,66%, ширина 2,93 м при дозволених 2,6 м, що становить 12,69%;
перевізник не забезпечив водія товарно-транспортною накладною або іншим визначеним законодавством документом на вантаж.
Означені порушення зафіксовані в Акті про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів від 02.07.2025 №001130, Акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 02.07.2025 №003355, Акті серії ОАР №041860 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.07.2025, а також підтверджені довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 02.07.2025 №13002937.
Матеріалами справи також підтверджено, що відповідачем направлено позивачу лист від 07.07.2025 №59815/35/24 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом (номер поштового відправлення 0601167916280), в якому повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться за адресою: м.Одеса, пл. Бориса Дерев`янка, 1, каб.203. Дата та час розгляду – 29.07.2025 з 10:00 до 11:00.
Згідно із інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на Офіційному сайті «Укрпошта», поштове відправлення направлено на адресу позивача 08.07.2025, 16.07.2025 поштове відправлення вручено одержувачу.
На розгляд справи позивач не з`явився, відтак, за результатом розгляду справи, начальником відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ОПШ052345 від 29.07.2025, якою за порушення вимог п.22.5 Правил дорожнього руху до позивача застосовано штраф на підставі абз.17 част.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 51000,00 грн, а також постанову №ОПШ052346 від 29.07.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на позивача накладено штраф на підставі абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 17000,00 грн за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Вважаючи протиправними постанови відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 29.07.2025, позивач звернувся з позовом до суду.
Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень визначено Законом України від 05 квітня 2001 року №2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (Закон - №2344-ІІІ).
Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).
Відповідно до частини 11 статті 6 Закону №2344-ІІІ, державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.
Згідно з абз.4 ст.6 Закону №2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 (далі - Порядок №1567, у редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з Порядком №1567, рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.
Пунктом 14 Порядку №1567 обумовлено, що рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Пунктом 15 Порядку №1567 обумовлено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема наявність визначених ст.39 та 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до частини першої статті 48 Закону №2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. 
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
дата і місце складання;
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
пункти завантаження і розвантаження.
Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України.
У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:
для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;
для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.
За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи:
за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац третій частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»);
перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац сімнадцятий частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».).
Отже, відповідальність за вказаною нормою несуть автомобільні перевізники.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до адміністративно-господарської відповідальності у вигляді штрафу стало виявлене в ході проведення рейдової перевірки порушення позивачем, як автомобільним перевізником, вимог законодавства про транспорт в частині порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 та абзацом 17 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»:
перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів: загальна маса вантажу склала 67 т 100 кг при нормативно допустимих 40 т, тобто на 67,75%;
довжина транспортного засобу 23 м при дозволеній 18,75 м, що становить 22,66%, ширина 2,93 м при дозволених 2,6 м, що становить 12,69%;
перевізник не забезпечив водія товарно-транспортною накладною або іншим визначеним законодавством документом на вантаж.
Заперечуючи проти виявлених порушень, позивач вказував на те, що він не є автомобільним перевізником, а тому не може нести відповідальність передбачену законодавством та інкриміновану йому відповідачем.
Суд зазначає, що, згідно зі ст.1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.
У контексті спірних правовідносин Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2023 року у справі №240/22448/20 висловив позицію, пов`язану також і з тим, кого вважати автомобільним перевізником і яким чином його визначити. Тож в обсязі встановлених в тій справі обставин і правовідносин, з яких виник спір, Верховний Суд - з дотриманням вимог статті 341 КАС України - звернув увагу, що автомобільний перевізник не завжди є власником транспортного засобу, яким перевозиться вантаж, тому на основі самих лише реєстраційних документів на транспортний засіб або зі слів водія (як було у справі №240/22448/20) не визначити суб`єкта, який має нести відповідальність за перевищення габаритно-вагових норм. Ці вихідні дані орган контролю отримує на місці проведення габаритно-вагового контролю, тоді як постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу виноситься за наслідками розгляду справи в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника). 
Під час розгляду справи має бути встановлений суб`єкт, який має відповідати за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Водночас, завданням судів під час розгляду справи є ці обставини перевірити.
У постанові від 14 грудня 2023 року у справі №140/6000/22 Верховний Суд зазначив, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена статтею 60 Закону №2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу. У тій самій постанові зазначено також, що першочерговим є належне установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, та в кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять інформацію щодо предмета перевірки, зокрема про автомобільного перевізника.
У постанові від 29.01.2020 у справі 814/1460/16 Верховний Суд сформулював висновок, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто на момент їх вчинення.
Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2025 співробітниками Укртрансбезпеки відповідно до направлення від 26.06.2025 №НР000656 на рейдову перевірку, на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422, було зупинено транспортний засіб марки SCANIA/NOOTEBOOM д.н.з НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .
Під час проведення перевірки виявлено такі порушення:
перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів: загальна маса вантажу склала 67 т 100 кг при нормативно допустимих 40 т, тобто на 67,75%;
довжина транспортного засобу 23 м при дозволеній 18,75 м, що становить 22,66%, ширина 2,93 м при дозволених 2,6 м, що становить 12,69%;
перевізник не забезпечив водія товарно-транспортною накладною або іншим визначеним законодавством документом на вантаж.
Означені порушення зафіксовані в Акті про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів від 02.07.2025 №001130, Акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 02.07.2025 №003355, Акті серії ОАР №041860 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.07.2025, а також підтверджені довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 02.07.2025 №13002937.
Водій, ОСОБА_1 підписав означені акти, про що свідчить напис «Ознайомлений», у графі для зазначення зауважень водієм не вказано жодної інформації, окрім того водій отримав копію довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 02.07.2025 №13002937.
Як встановлено з Акта про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів від 02.07.2025 №001130, Акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 02.07.2025 №003355, Акта серії ОАР №041860 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.07.2025, під час здійснення перевезення вантажу у водія відсутня товарно-транспортна накладна або інший документ на вантаж, а перевезення здійснено з такими порушеннями:
перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів: загальна маса вантажу склала 67 т 100 кг при нормативно допустимих 40 т, тобто на 67,75%;
довжина транспортного засобу 23 м при дозволеній 18,75 м, що становить 22,66%, ширина 2,93 м при дозволених 2,6 м, що становить 12,69%.
Крім того, суд зазначає, що основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.
Під час проведення перевірки надані свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, відповідно до яких власником є позивач.
Позивач посилається на те, що 10.01.2025 між ТОВ «ТК ТЕХНІКС» та ТОВ «ТЕХТРАНС ЛТД» укладено договір оренди рухового майна №2025-10-01/1, відповідно до якого ТОВ «ТК ТЕХНІКС» передає в оренду ТОВ «ТЕХТРАНС ЛТД» такі транспортні засоби:
спеціалізований вантажний сідловий тягач марки SCANIA з д.н.з. НОМЕР_1 ;
спеціалізований напівпричіп н/пр - підкатний сідловий марки NOOTEBOOM з д.н.з. НОМЕР_2 .
Передача в оренду зазначених транспортних засобів підтверджується Актом приймання-передачі №1 від 13.01.2025.
Водночас, зважаючи на встановлені судом обставини, суд зазначає, що надані позивачем до справи докази як то: договір оренди рухового майна №2025-10-01/1 від 10.01.2025, який було укладено між ТОВ «ТК ТЕХНІКС» та ТОВ «ТЕХТРАНС ЛТД» та акт приймання-передачі №1 від 13.01.2025, не є юридично значимими документами для цілей визначення перевізника, оскільки були відсутні на місці події, а фактичні обставини зафіксовані в актах, які саме, як вже зазначалося, і є первинними носіями доказової інформації.
З Акта про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів від 02.07.2025 №001130, Акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 02.07.2025 №003355, Акта серії ОАР №041860 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.07.2025 вбачається, що водій з актами ознайомлений, зауважень до них не виклав, про що свідчить його підпис на документах та напис «Ознайомлений», заперечень щодо фактичного перевізника ТОВ «ТК ТЕХНІКС» за даним перевезенням, який використовує транспортний засіб, не висловив.
За таких обставин, суд надає оцінку оскаржуваним постановам відповідача ретроспективно, на підставі тих документів, які були надані інспекторам водієм транспортного засобу. Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що водій надавав при перевірці або договір оренди, або тимчасовий реєстраційний талон, тому суд критично відноситься до твердження позивача про те, що він не є автомобільним перевізником.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові по справі №120/4525/23 від 20.05.2025, в якій Верховний Суд зазначив: «Надані до позову Договір оренди транспортних засобів від 10 жовтня 2022 року №10/22-2, Акт приймання-передачі від 10 жовтня 2022 року, Договір від 22 липня 2021 року №101 та ТТН від 13 березня 2023 року №13/03-1 не є юридично значимими документами для цілей визначення перевізника, оскільки були відсутні на місці події, а фактичні обставини зафіксовані в акті №351882, які, як вже зазначалося, і є первинним носієм доказової інформації. Надання наведених документів не нівелює зафіксованих в акті №351882 обставин.»
Що доводів позивача про те що, посадовими особами Укртрансбезпеки було порушено процедуру розгляду справи, суд зазначає таке.
Відповідно до пунктів 25-27 Порядку №1567 (у редакції, чинній на час розгляду справи), справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи (пункт 25). Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (пункт 26). У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункт 27).
Аналіз положень наведених пунктів Порядку № 1567 дає підстави суду для висновку, що адміністративний розгляд справи про застосування адміністративно-господарського штрафу відбувається у відповідному органі державного контролю із обов`язковим належним повідомленням (рекомендованим повідомленням чи під розписку) суб`єкта господарювання. Крім того, із зазначених пунктів Порядку №1567 можна дійти висновку, що постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів виноситься керівником органу державного контролю або його заступником за наявності достатніх підстав, встановлених під час адміністративного розгляду справи про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Матеріалами справи також підтверджено, що відповідачем направлено позивачу лист від 07.07.2025 №59815/35/24 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом (номер поштового відправлення 0601167916280), в якому повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться за адресою: м.Одеса, пл. Бориса Дерев`янка, 1, каб.203. Дата та час розгляду – 29.07.2025 з 10:00 до 11:00.
Згідно із інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на Офіційному сайті «Укрпошта», поштове відправлення направлено на адресу позивача 08.07.2025, 16.07.2025 поштове відправлення вручено одержувачу.
Тобто, позивач заздалегідь був повідомлений про розгляд справи, але на такий розгляд не з`явився та жодних документів на підтвердження того факту, що ймовірно позивач не виступає перевізником у спірних правовідносинах, не надав.
Отже, суд вважає, що у відповідача були наявні підстави як для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт без участі представника позивача, так і для застосовування до останнього адміністративно-господарського штрафу згідно з абзацом 3 та 17 частини першої статті 60 Закону №2344-III.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постановах від 01 березня 2018 року у справі №820/4810/17, від 14 грудня 2023 року у справі №280/1426/20, від 21 грудня 2023 року у справі №560/11763/22.
Суд відхиляє покликання позивача на Постанову Верховного Суду від 22 лютого 2023 року у справі №240/22448/20, оскільки означена постанова не є релевантною до цієї справи. Так, у справі №240/22448/20 встановлено, що під час перевірки надавалась посадовим особам Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки товарно-транспортна накладна від 05.11.2020 №110328, в якій зазначено в якості перевізника інша особа, ніж власник транспортного засобі. 
У справі №640/39442/21 суд також встановив, що відповідно до товарно-транспортної накладної від 23.10.2021 №82410350 автомобільним перевізником є інша особа. У справі №300/4673/22 судом також встановлено наявність відповідної товарно-транспортної накладної, де зазначена перевідником інша особа. Отже, означені постанови Верховного Суду також не є релевантними до обставин справи №420/27452/25.
Повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що водієм ОСОБА_1 не надалось під час перевірки жодних документів на вантаж, з яких можна було б встановити належного перевізника, а під час підписання Актів про виявлені порушень водій не наводив жодних заперечень щодо визначення перевізником ТОВ «ТК ТЕХНІКС».
При цьому, висновки суду у цій справі узгоджуються з висновками Верховного Суду у справі №420/3371/21 від 22 грудня 2021 року, на яку також покликається позивач у позовній заяві.
Так, Верховний Суд в означеній постанові зазначив про таке: 
« 47. Як у позові, так і в апеляційній та касаційній скаргах позивач вказує на протиправність оскаржуваної постанови з огляду на те, що її складено відповідачем відносно неналежного суб`єкта господарювання.
48. Так, в матеріалах справи міститься товарно-транспортна накладна № 333 від 07 грудня 2020 року, яка складена про те, що перевізником товару, здійсненого транспортним засобом марки “DAF”, реєстраційний номер НОМЕР_5 з напівпричепом н/пр-контейнеровозом марки “RENDERS”, реєстраційний номер НОМЕР_6 , за вказаною ТТН є ТОВ «ТЕП ВЕРТИКАЛЬ».
49. Водночас, з акту перевірки за № 263347 від 08 грудня 2020 року вбачається, що вищевказана товарно-транспортна накладна не надавалась водієм під час перевірки.
50. Отже, позивачем подано до суду документи, які не було пред`явлено під час перевірки, внаслідок чого прийнято оскаржувану постанову від 08 лютого 2021 року № 237018.
51. Проте наведені документи не спростовують факт відсутності встановленого порушення, оскільки обов`язок пред`являти такі документи чітко встановлений статтею 49 Закону № 2344-ІІІ.
52. Разом з цим слід зазначити, що позивач не був позбавлений права під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, надати пояснення та/або додаткові докази Південному міжрегіональному управлінню Укртрансбезпеки, щодо складення документів відносно неналежної особи.
53. Таким чином, в даному випадку саме позивач, який є власником спірного транспортного засобу є перевізником і, відповідно, несе відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів, оскільки факт перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів не спростовується матеріалами справи, що, насамперед, зумовлює накладення штрафу за таке порушення.».
Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Частиною 1 ст. 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст. 2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши висновки Верховного Суду у релевантних справах, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судових витрат.
Керуючись ст. 2, 5, 6, 9, 72, 77, 90, 120, 139, 241-246, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ТК ТЕХНІКС» (вул. Просьолочна, буд.47, м. Одеса, Одеська обл., 68085, код ЄДРПОУ 44994948) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, буд. 51, м. Київ, Київська обл., 03150, код ЄДРПОУ 39816845), Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Укртрансбезпеки (пл. Дерев`янка, буд. 1, м. Одеса, Одеська обл., 65008, код ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправними та скасування постанов – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дмитро БАБЕНКО 

.