Справа № 746/389/25 	Головуючий у 1 інстанції Нагорна Н.Г. 	
Провадження № 33/4823/99/26 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,
захисника – Коваленко Т.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Срібнянського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2025 року, 

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зозівка Липовецького району Вінницької області, проживаючий по АДРЕСА_1 , військовослужбовець Національної гвардії України, в/ч НОМЕР_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19 липня 2025 року серії ААД № 329926, 19 липня 2025 року о 06 год 02 хв. в селищі Срібне, на вул. Б. Хмельницького, 58, водій ОСОБА_1 керував належним ОСОБА_2 автомобілем «ВАЗ 21130», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат огляду 0,55 %0 проміле. Особа ОСОБА_1 встановлена на підставі водійського посвідчення серії НОМЕР_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, скасувати її та закрити провадження у справі стосовно нього у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального права. Вказує, що суд не звернув уваги на порушення поліцейськими порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначає, що по справі поліцейськими не дотримано вимог безперервності відеозапису. Також поліцейськими не було зазначено ознак сп`яніння. Вказує на безпідставну його зупинку. Зауважує, що у протоколі не зазначено технічного засобу, на який здійснювався відеозапис. Вказує на недоведеність факту перебування його у стані алкогольного сп`яніння та на допустиму похибку +-0,052 %0 в газоаналізаторі, а роздруківку до приладу “Драгер” вважає неналежним доказом по справі. Вважає, що з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу вміст алкоголю у повітрі, що він видихав, не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права. Наголошує на недоведеності його у порушенні п. 2.9 а) ПДР “поза розумним сумнівом”. Крім того вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено в порушення вимог ст. 266-1 КУпАП, оскільки він являється військовослужбовцем, проте працівників ВСП поліцейські не викликали.

У засіданні апеляційного суду захисник Коваленко Т.В. підтримала доводи апеляційної скарги та просила їх задовольнити з викладених в ній підстав. Крім того додала, що у постанові місцевого суду мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у засідання апеляційного суду не з`явився, судом був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, будь-яких відкладень про розгляд справи не надходило. 
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
Згідно з ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення є неприпустимим, а зміст самої постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 283, 284 КУпАП у постанові місцевого суду мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення.
Виходячи з цього, суд при ухваленні рішення, зобов`язаний викласти у постанові за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення обставини вчинення такого правопорушення, які цим судом визнані доведеними або які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Однак, як вбачається з постанови Срібнянського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2025 року, суд, не зазначивши конкретно встановлених ним в судовому засіданні обставин щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та натомість вказав, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19 липня 2025 року, серії ААД № 329926, 19 липня 2025 року о 06 год 02 хв. в селищі Срібне, на вул. Б. Хмельницького, 58, водій ОСОБА_1 керував належним ОСОБА_2 автомобілем «ВАЗ 21130», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат огляду 0,55 %0. Особа ОСОБА_1 встановлена на підставі водійського посвідчення серії НОМЕР_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.
Доведеність встановлених обставин є правом суду, якщо розгляд даної категорії справ, відповідно до закону, віднесено до його компетенції, і тому за змістом постановленого рішення має безсумнівно вбачатися, які обставини саме суд визнав доведеними у справі.
Зважаючи на викладене, постановлене щодо ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не можна визнати таким, що відповідає вище зазначеним вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП.
Виправити ці недоліки суд апеляційної інстанції шляхом постановлення свого рішення не в праві, оскільки у такому разі погіршується становище особи, притягнутої до відповідальності, тому як апеляційна скарга подана цією ж самою особою, що є не припустимим.
Чинний КУпАП також не передбачає виду рішення апеляційного суду про повернення справи про адміністративне правопорушення до суду першої інстанції на новий розгляд.
За такого, згідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, обґрунтовані сумніви, щодо винуватості особи мають тлумачитись на користь такої особи.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Верховний Суд у своєму рішенні від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зазначив: “…39. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи”.

За змістом п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Інші доводи апеляційної скарги захисника суд апеляційної інстанції вважає такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що суд дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 з інших підстав, які зазначені вище.
За таких обставин, постанову місцевого суду не можна визнати законною та обґрунтованою, вона підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою доступу до правосуддя поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Срібнянського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2025 року. 

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Срібнянського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2025 року. 
Задовольнити частково апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . 
Постанову Срібнянського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	Г. А. Салай