РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/667/26
11 березня 2026 року 
Костопільський районний суд Рівненської області 
в складі судді Снітчук Р.М.
за участі секретаря Ажнюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 07 лютого 2026 року серії ЕНА № 6626717 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.
Зазначену постанову вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. При цьому покликається на те, що його дії за ч. 2 ст. 126 КУпАП працівником поліції кваліфіковані не вірно, оскільки він має право керування транспортними засобами категорії «В» та «С», що підтверджується діючим посвідченням водія серії НОМЕР_1 від 26.04.2052, ТСЦ 5643. Згідно технічних характеристик автомобіль, яким він керував PEUGEOT 206, має повну масу 1580 кг та відноситься до категорії «В». 
Вказав, що викладені у постанові обставини не відповідають дійсності, докази його вини відсутні. 
При накладенні на нього адміністративного стягнення за ч. 1, ч. 2 ст. 126 КУпАП посадовою особою не з`ясовано повно, всебічно та об`єктивно всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, чим порушено вимоги ст. 280 КУпАП. 
Вважає, що викладені у постанові висновки про вчинення ним зазначених адміністративних правопорушень не відповідають фактичним обставинам справи та в його діях відсутні подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 126 КУпАП.
У судове засідання позивач та його представник адвокат Ковальчук С.Л. не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задовольнити. 
Представник відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позову відмовити у зв`язку з його безпідставністю. Оскаржувану постанову вважає правомірною, винесеною уповноваженою на те посадовою особою. Надав відомості щодо відсутності полісу внутрішнього страхування власника транспортного засобу.
Дослідивши надані сторонами докази у справі, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають до задоволення частково.
Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Згідно до ч. 1 ст. 40 цього ж Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Судом встановлено, що постановою поліцейського 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області капрала поліції Шевчука А.Ю. серії ЕНА № 6626717 від 07.02.2026 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 3400 грн. 
У постанові зазначено, що 07.02.2026 об 11 год. 09 хв. по вул. Героїв України в м. Костопіль водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «PEUGEOT 206», номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», а також не мав діючого страхового полісу про укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Згідно п. 2.1 а, п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат “Зелена картка” (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування “Зелена картка”;
Відповідно до п. 2.4 а на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1, зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії).
Частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина перша статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Із наданих суду доказів вбачається, що позивач у вказаний у постанові час керував автомобілем, під час руху зупинявся працівником поліції та на вимогу поліцейського не пред`явив полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Із наданого суду витягу МТСБУ вбачається, що станом на 07.02.2026 чинний поліс внутрішнього страхування зазначеного транспортного засобу відсутній.
Наведене вказує, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. 
Частина друга статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Разом із тим, перевіривши надані сторонами докази, суд вважає, що дії позивача за ч. 2 ст. 126 КУпАП кваліфіковано не вірно.
Зокрема, позивачем надано посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на його ім`я 26.04.2022 ТСЦ 5643, дійсне до 26.04.2051, категорії В, С, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Таким чином суд вважає, що позивачем доведено, що при винесенні оскаржуваної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, чи винна особа в його вчиненні.
У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином судом встановлено, що відповідачем належних та допустимих доказів у підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом не надано. 
Сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення не є свідченням наявності складу, події правопорушення та вини позивача у його вчиненні.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (Постанова ВАС КАС від 30 травня 2018 року у справі №175/1982/16-а (2а/175/10/16).
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно до постанови Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до ст. 72 – 76, 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.
Покликання позивача на те, що при притягненні його до адміністративної відповідальності відповідачем допущені порушення вимог закону суд вважає доведеними.
Таким чином суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 26 КУпАП.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та вважає за вірне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн. 00 коп., змінивши застосований до нього постановою від 07 лютого 2026 року серії ЕНА № 6626717 захід стягнення. 
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, яка вказує, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 3, 5-10, 12, 72-77, 90, 99, 139, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України, ст. 7, 9, ч. 1, ч. 2 ст. 126, ст. 245, 246, 248, 249, 251, 254, 268, 280, 283, 285, 287, 288, 293 КУпАП,

У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6626717 від 07.02.2026, винесену поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області капралом поліції Шевчуком А.Ю. в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП – закрити.
Змінити захід стягнення, накладеного на ОСОБА_1 , постановою серії ЕНА № 6626717 від 07.02.2026, за вчинення правопорушень, передбачених частиною 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП (за правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП), із штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. на штраф за ч. 1 ст. 126 КУпАП в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 332 (триста тридцять дві) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:
Позивач – ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач – Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, вул. С. Бандери, 14А, м. Рівне, ЄДРПОУ 40108646.
Повний текст судового рішення складено 11 березня 2026 року.

Суддя: Снітчук Р.М.