Справа № 177/376/25
Провадження № 1-кп/177/113/26 
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2026 року м. Кривий Ріг
Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді      ОСОБА_1 
секретаря судового засідання     ОСОБА_2 
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора        ОСОБА_3 
представника потерпілого     ОСОБА_4 
обвинуваченого       ОСОБА_5 
захисника       ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12025046720000030 від 03.02.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
07.02.2012 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, 28.09.2012 змінено покарання Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, 12.03.2020 звільнений умовно-достроково, з невідбутим покаранням строком 2 роки 23 дні;
08.10.2025 Покровським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 382 КК України до одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки.
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 296 Кримінального кодексу України
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 03 лютого 2025 року приблизно о 07:00 год. Знаходився в громадському місці, а саме на узбіччі проїзної частини неподалік села Степове, Криворізького району, Дніпропетровської області, де діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виразилася в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитись за рахунок приниження свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які виконували службові обов`язки, зневажливо ставлячись до громадського порядку ігноруючи існуючи у суспільстві елементарні правила поведінки, моральності, добропристойності, підійшов до автомобіля «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, який використовували вищевказані особи для службових цілей, який був припаркований на узбіччі проїзної частини та наніс своєю правою рукою зжатою в кулак, приблизно 3 удари по двох правих бокових вікнах вищевказаного автомобіля, тим самим пошкодив скло.
Продовжуючи свої хуліганські дії, реалізуючи свій протиправний намір, направлений на пошкодження вищезазначеного автомобіля, діючи з особливою зухвалістю, зневажаючи загальноприйняті норми поведінки, умисно та безпідставно наніс цією ж самою рукою, приблизно 4 удари по задньому вікну автомобіля, тим самим пошкодивши скло.
Після закінчення всіх своїх умисних дій, ОСОБА_5 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку експерта № СЕ-19/104-25/5577-АВ від 11.02.2025 матеріального збитку (шкоди), на суму 10 519,58 грн. (десять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять гривень 58 коп.).
Органами досудового розслідування, дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України за ознаками: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся, вибачитись перед потерпілим не мав можливості оскільки останній не прибув в судове засідання. Заперечував проти задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 в частині відшкодування моральної шкоди.
В судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 просив призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі та заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.
Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , в судовому засіданні були досліджені докази, що підтверджують вину останнього у вчиненні кримінального правопорушення: 
відповідно до протоколу огляду місця події від 03.07.2025 в присутності понятих на перехресті вулиці Серафімовича та вул. Тупікової в м. Кривому Розі виявлено автомобіль «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору з пошкодженнями;
з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2025, встановлено, що свідок ОСОБА_11 в присутності понятих впізнав ОСОБА_5 ;
відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2025, свідок ОСОБА_8 в присутності понятих впізнав ОСОБА_5 ;
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.02.2025, встановлено, що свідок ОСОБА_7 в присутності понятих впізнав ОСОБА_5 ;
відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.02.2025, встановлено, що свідок ОСОБА_9 в присутності понятих впізнав ОСОБА_5 ;
відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-25/5577-АВ від 11.02.2025, розмір матеріальної шкоди завданої ОСОБА_10 становить 10 519,58 грн. розмір витрат на проведення експертизи складає 6367, 20 грн.;
згідно листа ФОП ОСОБА_10 автомобіль «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 переданий третьому відділу Криворізького районного теркомплектування та соціальної підтримки тимчасово до завершення дії правового режиму воєнного стану, залучення без передачі військовим формуванням під час мобілізації для виконання першочергових завдань, здійснення оповіщення військовозобов`язаних, доставку їх у пункти збору та пункту прийомів військових частин;
Суд вважає, що докази по справі зібрані у порядку і відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства України, є належними, допустимими та достатніми для постановлення вироку.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю та його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України за ознаками: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу обвинуваченого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що останній скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, матеріальні збитки не відшкодував, раніше судимий. 
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України – щире каяття.
Обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання 
 ОСОБА_5 – рецидив кримінальних правопорушень.
Згідно досудової доповіді від 21.08.2025, складеної Криворізьким районним відідлом №1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, встановлено високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, рівень небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб – високий.
Зважаючи на всі обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, маючи на меті досягнення цілей, визначених ч. 2 ст. 50 КК України, суд вважає, що для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів необхідне призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст.296 КК України у вигляді обмеження волі, а також за правилами ст. 70 ч.4 КК України та ст. 72 КК України. Беручи до уваги тяжкість та обставини вчиненого правопорушення, а також особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. 
Відповідно до вимог ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Вимогами ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням обвинуваченим не оспорюється, в цій частині позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди обвинувачений в судовому засіданні визнав повністю.
Таким чином цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди необхідно задовільнити повністю та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого вартість матеріального збитку в сумі 10519,00 гривень.
Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та у відповідності до інших обставин, що узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Визначаючи розмір моральної шкоди, суд встановив характер вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, ступінь вини обвинуваченого, характер немайнових втрат, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, вимушені зміни ритму життя, тривалість неправомірних дій, та дійшов висновку, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди у сумі 15000,00 гривень є завищеним і з обвинуваченого на користь потерпілого необхідно стягнути моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень.
Заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні не застосовувались.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.
Розмір витрат на залучення експерта під час досудового слідства складає 6367,20 грн. на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/5577-АВ від 11.02.2025.
Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні експертизи.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 370, 373-374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 08.10.2025, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення - задовільнити частково.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 – 10519 (десять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 00 коп. матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на користь держави, пов`язані з проведенням судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/5577-АВ від 11.02.2025 у сумі 6367 (шість тисяч триста шістдесят сім) гривень 20 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя           ОСОБА_1