Справа № 588/586/26
Провадження № 1-кп/588/99/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026200540000077 від 16.03.2026 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тростянець Сумської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України, 
сторони кримінального провадження: 
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
потерпіла ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що 14.03.2026 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували на території магазину «Катерина Фемелі», розташованого в м. Тростянець по вул. Шевченка, де спільно проводили час. Близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_7 пішла за місцем свого проживання, а через деякий час ОСОБА_6 та ОСОБА_3 попрямували у напрямку місця проживання останньої.
Під час руху ОСОБА_6 зателефонувала ОСОБА_7 , у зв`язку з чим остання користувалася своїм мобільним телефоном марки «Redmi 14C», який у подальшому загубила по дорозі. Провівши ОСОБА_6 додому до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 також повернулася до себе додому. 
Після виявлення відсутності телефону ОСОБА_7 , на прохання ОСОБА_6 , зателефонувала ОСОБА_3 та достовірно повідомила, що мобільний телефон останньої був втрачений під час їх спільного руху, та попросила її пройтися тим самим маршрутом з метою його пошуку та повернення власниці.
Виконуючи вказане прохання, ОСОБА_3 прослідувала по вул. Шевченка в м. Тростянець, де поблизу колодязя виявила мобільний телефон марки «Redmi 14C» разом із чохлом, у якому знаходилась банківська картка АТ «ПриватБанк», що додатково свідчило про належність вказаного майна конкретній особі. Незважаючи на це, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що вказане майно має конкретного власника та підлягає негайному поверненню, ОСОБА_3 прийняла рішення про протиправне заволодіння цим майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 не повідомила ОСОБА_6 про виявлення телефону, умисно приховала цей факт, а також, з метою введення в оману потерпілої та інших осіб, повідомила, що телефон не знайшла, після чого залишила його у своєму володінні та розпорядилася ним на власний розсуд. 
Крім того, 14.03.2026 близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи по вул. Шевченка в м. Тростянець Охтирського району Сумської області, після виявлення мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 14C», у чохлі якого знаходилась банківська картка АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_6 , яка є офіційним документом, перебуває в обігу, містить відповідні реквізити банківської установи та підтверджує факти, що мають юридичне значення, достовірно знаючи про належність вказаної картки потерпілій, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно заволоділа вказаною банківською карткою та в подальшому використала як засіб доступу до банківського рахунку потерпілої, здійснюючи розрахунки у торговельних закладах шляхом безконтактної оплати без введення ПІН-коду.
Зокрема, 14.03.2026 ОСОБА_3 в магазині «Спокуса», розташованому за адресою: вул. Шевченка, 118А у м. Тростянець, о 19 год. 17 хв. здійснила оплату на суму 314 грн та о 19 год. 18 хв. на суму 405 грн, а також на автозаправній станції «БВС», розташованій за адресою: вул. Шевченка, 142А у м. Тростянець, о 22 год. 23 хв. здійснила оплату на суму 144 грн 99 коп. та о 22 год. 24 хв. на суму 134 грн 99 коп., де розрахувалася за допомогою зазначеної банківської картки, обладнаної технологією безконтактної оплати «PayPass». Тобто, діючи таємно, без відома та дозволу власниці картки, ОСОБА_3 незаконно заволоділа грошовими коштами, що перебували на банківському рахунку потерпілої ОСОБА_6 , тобто вчинила їх таємне викрадення, спричинивши матеріальну шкоду на суму 998 грн 98 коп. 
Таким чином, ОСОБА_3 своїми протиправними діями завдала потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 4873 грн 98 коп.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. Також дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу з корисливих мотивів.
Визнавши на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та потерпілою змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їхньої позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням доказів що характеризують особу обвинуваченої, доказів щодо вирішення питання про судові витрати та речові докази.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 за пред`явленим їй обвинуваченням за ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України винуватою себе визнала повністю та погодилася з його правовою кваліфікацією, не оспорила обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду пояснила, що 14.03.2026 близько 18 год. вона пішла до магазину «Катерина Фемелі», розташованого в м. Тростянець по вул. Шевченка, де спільно проводили час із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Потім ОСОБА_7 пішла додому, та через деякий час вона з ОСОБА_6 також пішли до місця проживання ОСОБА_7 . Під час руху ОСОБА_7 користувалася своїм мобільним телефоном, який у подальшому загубила по дорозі. Провівши ОСОБА_6 додому до ОСОБА_7 , вона також повернулася до себе додому. Потім їй зателефонувала ОСОБА_7 та попросила пошукати загублений ОСОБА_6 телефон. Вона пройшла по вул. Шевченка в м. Тростянець, та поблизу колодязя виявила мобільний телефон разом із чохлом, у якому знаходилась банківська картка АТ «ПриватБанк». Про виявлення телефону вона не повідомила, сказала що не знайшла та залишила собі. Також у той же день вона використовуючи банківську картку потерпілої здійснила покупки в магазині «Спокуса» та на автозаправній станції «БВС». В подальшому вона спалила у грубі телефон та банківську картку. У вчиненому щиро розкаюється. Завдану потерпілій шкоду відшкодувала. 
Показання обвинуваченої щодо скоєння кримінального правопорушення не містять протиріч і підтверджують повністю обставини пред`явленого обвинувачення.
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України належить до тяжких злочинів, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України – до кримінальних проступків. Також суд враховує характер вчинених діянь, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка не працює, незаміжня, раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Як пом`якшуючі покарання обставини суд відповідно до статті 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченої, яка висловила критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність, її активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, оскільки вона добровільно своїми активними діями надавала допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінальних правопорушень, що мають істотне значення для їх повного розкриття, а також добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує також вимоги ст. 65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
З огляду на викладені вище обставини та дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним визначаючи обвинуваченій покарання за вчинене нею діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України. Зокрема, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання:
- за частиною 4 статті 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин;
- за частиною 1 статті 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.
Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України, зокрема:
- фрагменти телефону, поміщені до спец пакету НПУ №NPU5051970, які перебувають на зберіганні у кімнаті речових доказів ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області – необхідно знищити;
- DVD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження з магазину «Спокуса», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №12026200540000077 – необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження;
- СD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження з АЗС «БВС», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №12026200540000077 – необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-26/4261-ТВ від 20.03.2026 у розмірі 3565,60 грн, відповідно до статті 124 КПК України – слід стягнути з обвинуваченої.
Цивільний позов не заявлено.
Клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 349, 368-374, 392, 395 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України, та призначити їй покарання:
- за частиною 4 статті 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин;
- за частиною 1 статті 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю цих кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.
Речові докази: 
- фрагменти телефону, поміщені до спец пакету НПУ №NPU5051970, які перебувають на зберіганні у кімнаті речових доказів ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області – знищити;
- DVD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження з магазину «Спокуса», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №12026200540000077 – залишити в матеріалах кримінального провадження;
- СD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження з АЗС «БВС», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №12026200540000077 – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судової експертизи у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій, захиснику та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1