Справа№464/8709/25 
пр.№ 3/464/114/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 року        м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., за участю захисника Соколова О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 4 ст. 130 КУпАП, 
встановив:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка керувала транспортним засобом, вжив після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголь, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Правопорушення вчинено при наступних обставинах.
ОСОБА_1 02.12.2025 о 11.43 год. на вул. Стрийська, 45А у м. Львові керував транспортним засобом марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_2 , та вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участю. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, не визнав. Надав показання про те, що орендував автомобіль марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_2 , для пасажирських перевезень. Так, близько 02.00 год. 02.12.2025 приїхав на замовлення, яке здійснили двоє дівчат, з якими раніше знайомим не був, їх імен не пригадує. В ході розмови, пасажирки запропонували йому випити кави, на що погодився. Разом з дівчатами відпочивав на квартирі, яку останні орендували, в процесі вживали алкогольні напої. Оскільки зранку дівчатам необхідно було добратись на залізничний вокзал, а він перебував у стані алкогольного сп`яніння, передав одній із них керування автомобілем марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_2 , а вона уже вчинила дорожньо-транспортну пригоду, заїхавши у стовпчик по вул. Озаркевича у м. Львові. Обставини пригоди не пригадує, оскільки був дуже п`яним, але точно пам`ятає, що знаходився в той час на пасажирському сидінні, а не за кермом автівки. В подальшому, оскільки орендодавці автомобіля заблокували можливість керувати таким, коли вони проїжджали на вул. Стрийська, 45А у м. Львові, дівчата викликали інше таксі та поїхали на вокзал, а він залишився у транспортному засобі. Після чого, приїхали працівники патрульної поліції, яких викликали власники автомобіля.
В подальшому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 повідомив суд, що таки керував автомобілем марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_2 , та вчинив дорожньо-транспортну пригоду по вул. Озаркевича у м. Львові, в`їхавши у стовпчик. При цьому, керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, так як попередньо вжив спиртні напої разом із дівчатами. При цьому, повідомив працівникам поліції хибні твердження щодо вживання алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не знав, що такі дії також передбачають відповідальність. 
В судове засідання, призначене на 17.03.2026, ОСОБА_1 не з`явився.
З урахуванням положень ст. 268 КУпАП, зважаючи на те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався, з урахуванням думки захисника, суддя вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Захисник Соколов О.В. в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 , не будучи обізнаним про те, що чинним законодавством передбачено відповідальність за вживання алкоголю особою, яка керувала автомобілем після дорожньо-транспортної пригоди за її участю, помилково, довіряючи працівникам поліції, які запропонували йому власний хід подій, повторив такий, підтвердив їм, що вживав спиртні напої через стрес після пригоди. Проте, такі твердження не є правдивими, оскільки останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, після чого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, після якої алкоголю уже не вживав, а працівниками поліції складено протокол виключно на підставі обставин, повідомлених ОСОБА_1 . Вважає, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суддя встановила наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність, серед іншого, настає у разі вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.
З цього слідує, що диспозиція вказаної норми є бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів – правил, положень, інструкцій.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст. 1 Закону).
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. 
Одночасно, статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.
Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» (далі – Закон) визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.  До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
З цього слідує, що ОСОБА_1 02.12.2025 о 11.43 год. на вул. Стрийська, 45а у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки Volkswagen, був водієм, тобто учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків, поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.
Відповідно до п. 2.10 є Правил дорожнього руху водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі – Інструкція).
Відповідно до п. 8 Розділу І Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
На з`ясування обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, суддею досліджено наступні докази:
-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №529665 від 02.12.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та в якому викладено суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення;
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 02.12.2025, згідно з яким ОСОБА_1 направляється на огляд у КНП ЛОР ЛОМЦП та ТУ у зв`язку із виявленими у нього ознаками сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці;
-відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції;
-висновок №002472 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 02.12.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;
-письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 02.12.2025, відповідно до яких вказав, що не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, о 11.43 год. вжив алкоголь після того як вчинив ДТП на вул. Озаркевича у м. Львові через отриманий стрес;
-письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 02.12.2025, згідно з якими зазначив, що отримав відео водія, який перебуває за кермом, а поруч дівчата вживають спиртні напої. Зателефонувавши до останнього, зрозумів, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому, приїхавши до нього на вул. Стрийська, 45А, на автомобілі побачили механічні пошкодження, в той час як водій заснув за кермом;
-письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 02.12.2025, відповідно до яких вказав, що отримав відео водія, який перебуває за кермом, а поруч спиртні напої. По розмові з водієм зрозумів, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому, приїхавши до нього на вул. Стрийська, 45А, на автомобілі побачили механічні пошкодження, в той час як водій заснув за кермом;
-копії протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №529713 та №529727 від 02.12.2025 відносно ОСОБА_1 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП відповідно;
-постанову Галицького районного суду м. Львова від 17.12.2025 у справі №461/10380/25, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення;
-показання свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні показав, що уклав з ОСОБА_1 , за яким передав у користування останнього автомобіль марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_2 , з метою здійснення останнім пасажирських перевезень. При цьому, зауважив, що вказаним договором заборонено передача керування автівкою іншим особам. Так, 08.12.2025 ОСОБА_1 , перебуваючи в згаданому автомобілі, мав надіслати фото його панелі приладів з працюючим двигуном, проте довго не надавав відповідної інформації. В подальшому, останній скинув фото, з якого стало зрозуміло, що автомобілем заборонено керувати, після чого перестав виходити на зв`язок. В ході телефонної розмови з ОСОБА_1 зрозумів, що останній дивно спілкується. За допомогою застосунку, дізнались, що автомобіль знаходиться на вул. Стрийська, де дистанційно заблокували двигун, зупинивши рух авто. Прибувши на місце, побачили, що ОСОБА_1 спить за кермом, в салоні транспортного засобу знаходяться пляшки з алкоголем. При цьому, автомобіль був пошкодженим, проте водій не зміг конкретно повідомити за яких обставин таких отримав пошкодження. Здійснили виклик працівників поліції;
-показання свідка ОСОБА_2 , який в судовому засіданні показав суду, що зранку 02.12.2025 отримав у мобільному застосунку повідомлення від ОСОБА_1 , на якому було видно, що останній, перебуваючи за кермом, вживає алкоголь із дівчатами. Після цього, зателефонував водію, зрозумів, що останній перебуває у стані сп`яніння, відтак домовився з ним про зустріч о 14.00 год. того ж дня, аби забрати автомобіль, який передав із колегою йому в користування. Проте, ОСОБА_1 почав рухатись в іншому напрямку, що вони відстежили за допомогою відповідного застосунку, дистанційно заблокували двигун. Прибувши на місце зупинки автомобіля, а саме по вул. Стрийська, побачив, що ОСОБА_1 спить за кермом, а автомобіль пошкоджений. Транспортний засіб перегнали самостійно з проїжджої частини та викликали працівників поліції;
-пояснення інспектора 1 взводу 2 роти 3 батальйону УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Дороша П.В., який повідомив, що 09.12.2025 близько 11-12 год. отримав звернення від служби таксі про те, що їй працівник, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив ДТП. Прибувши на місце події, а саме по вул. Стрийська, 45 у м. Львові, виявили власників автомобіля та водія ОСОБА_1 , з якими спілкувався, отримував пояснення. Неодноразово запитував ОСОБА_1 , чи останній вживав алкоголь і керував автомобілем чи вжив спиртні напої вже після ДТП, на що останній ствердно повідомляв, що вжив алкоголь після ДТП через отриманий стрес. За допомогою камер безпеки міста встановили місце та обставини ДТП, склали відповідні матеріали;
-пояснення інспектора 1 взводу 2 роти 3 батальйону УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Бурди А.П., який повідомив, що ОСОБА_1 09.12.2025 близько 06.00 ранку вчинив ДТП на вул. Озаркевича у м. Львові, що встановлено ними за допомогою камер безпеки міста. Вказані обставини встановлювали за результатами розгляду звернення власників транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Прибув з напарником на місце, де перебував ОСОБА_1 , а саме на вул. Стрийська, 45 у м. Львові. В ході спілкування та встановлення обставин події, ОСОБА_1 повідомив, що вчинив ДТП, після чого вжив алкоголь через стрес.
З урахуванням викладеного, суддя встановила, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, підтверджена матеріалами справи, оскільки докази, як окремо, так і в сукупності, доводять його вину, зокрема, що останній ОСОБА_1 02.12.2025 о 11.43 год. на вул. Стрийська, 45А у м. Львові керував транспортним засобом марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_2 , та вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участю. 
Суд при вивченні доводів сторони захисту щодо відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Так, на переконання сторони захисту, ОСОБА_1 , ще до вчинення ДТП вживав алкоголь, однак, не будучи усвідомленим про наслідки вживання алкоголю після ДТП, вважав, що ствердні пояснення з даного приводу є умовою не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
У зв`язку із цим слід зазначити наступне.
Згідно п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В той же час п. 2.10 є ПДР визначено обов`язок водія, що причетний до ДТП не вживати без призначення медичного працівника алкоголю.
З цього слідує, що вказаними нормами закріплено різні за змістом дії, які визнаються протиправними – не керувати автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та не вживати алкоголь після ДТП, і такі не є тотожними, оскільки в першому випадку має значення стан алкогольного сп`яніння, а в іншому – сам факт вживання алкоголю до з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди.
Зокрема, положення п. 2.10є спрямовані на запобігання спробам приховати факт алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, що в силу ч.6 ст. 35 КУпАП, що є обставиною, котра обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення. Тобто, вказані вимоги передбачені з метою об`єктивного з`ясування саме обставин ДТП.
Одночасно, згідно п. 2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій також зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 02.12.2025 вчинив ДТП, після чого не повідомив про таку подію уповноважений підрозділ Національної поліції, залишив місце ДТП, як встановлено постановою Галицького районного суду м. Львова, що набрала законної сили з метою приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, та був виявлений працівниками поліції через значний проміжок часу з ознаками алкогольного сп`яніння, та, як в подальшому встановлено працівниками поліції, у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, кваліфікуючи дії особи котра притягується до адміністративної відповідальності, суд зважає на те, що останнім змінювалися пояснення з приводу обставин події, надані суду. Так, спершу ОСОБА_1 повідомив, що вночі, розпочав вживання алкоголю, після чого за кермо не сідав, передавав право керування особі, даних котрої не має, та нею було вчинено ДТП. В подальшому, після отримання показів свідків, доступу судом до постанови Галицького районного суду м. Львова, не заперечив, що вживав алкоголь, після чого керував транспортним засобом та вчинив ДТП.
Вказане свідчить, що першочергово, ОСОБА_1 намагався взагалі заперечити причетність до адміністративних правопорушень передбачених не тільки ч.4 ст. 130 КУпАП, але і 124 та 122-4 КУпАП.
Таку поведінку ОСОБА_1 суд розцінює критично, оскільки останній не вчиняв дій для об`єктивного з`ясування фактичних обставин справи, а навпаки, вводив суд в оману, з метою створення ситуації безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності.
Також, не заслуговують на увагу доводи останнього про те, що він не був усвідомлений про адміністративну відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП у зв`язку із чим добровільно повідомив, що вживав алкоголь після ДТП нібито ввівши працівників поліції в оману.
Стаття 68 Конституції України стверджує, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
А тому, твердження ОСОБА_1 про незнання норм КУпАП не є виправданням, оскільки Конституція України встановлює обов`язок додержання законів України.
Також заслуговує на увагу той факт, що працівниками поліції вказаний протокол про адміністративне правопорушення складався після з`ясування усіх обставин ДТП, під час котрих ОСОБА_1 мав можливість повідомити дійсні обставини, які вже були предметом вирішення судом за ст. 124, 122-4 КУпАП, однак, останній, свідомо повідомляв про фактичні дані, саме з метою уникнення відповідальності, котрі отримані працівниками поліції в порядку збирання доказів.
Будь-яких доказів, котрі б підтверджували, що він на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення надав неправдиві покази, або докази про дійсні фактичні дані, стороною захисту не надано, та жодним чином не спростовано докази долучені до матеріалів справи.
Таким чином, суддя бере до уваги сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, які виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення було вчинено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, і вина його доведена поза розумним сумнівом на підставі наявних належних, допустимих та достатніх доказів, які узгоджуються між собою, а невизнання ОСОБА_1 вини суддя оцінює критично, як спосіб захисту, та намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O’Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Зважаючи на наведене та те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, останній підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.
Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При призначенні адміністративного стягнення суддя враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини та вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Таке стягнення за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Підстав, визначених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», щодо звільнення від сплати судового збору суддею не встановлено, таким чином з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 665,60 грн.
На підставі ч. 4 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя, 
постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.
Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв.обл./Львів.обл/21081300; код отримувача(КОД ЗА ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA268999980313040149000013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя         Сабара Л.В.