Номер провадження: 22-ц/813/718/26 
Справа № 947/10209/24
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Вадовської Л.М., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2025 року по цивільній справі за заявою Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягувач: ОСОБА_1 , -
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року представник Виконавчого комітету Одеської міської ради звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що після ухвалення Одеським апеляційний судом у справі №947/10209/25 постанови від 01.05.2025, ОСОБА_1 відчужив свій автомобіль іншій особі, а тому вважає, що виконавчий лист від 01.08.2025 виданий Київським районним судом м.Одеси стягувачу – Аббасову Р.Т. у справі №947/10209/24 про стягнення в Виконавчого комітету ОМР на користь Аббасова майнової шкоди у розмірі 421080 грн. слід визнати таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2025 року у задоволенні заяви Виконавчого комітету Одеської міської ради відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Виконавчий комітет Одеської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2025 року скасувати та заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити у повному обсязі,посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Київський районний суд м. Одеси хоч і робить посилання на обов?язковість першочергового виконання судового рішення вионавчим комітетом Одеської ради, ігнорує той факт, що виконання постанови Одеського апеляційного суду від 01.05.2025 року у справі № 947/10209/24 є двостороннім та дане судове рішення є обов?язковим для виконання також й ОСОБА_1 . Однак, після відчуження спірного транспортного засобу на користь іншої особи (можливо, навіть добросовісного набувача, оскільки фактичний стан транспортного засобу станом на момент відчуження невідомий), відповідне рішення не може бути виконано ОСОБА_1 , що виключає обов?язок Виконавчого комітету Одеської міської ради здійснювати будь-які виплати коштів за даним рішенням суду. Поза увагою суду першої інстанції в даному випадку залишилась одна із головних засад цивільного судочинства, визначена у ст. 2 ЦПК України, яка передбачає рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.
Разом з цим, дії ОСОБА_1 з відчуження транспортного засобу одразу ж після проголошення Одеським апеляційним судом постанови від 01.05.2025 року є зухвалим та грубим порушенням наведених вище вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, які набрали законної сили, обов?язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 мав наміри отримати відшкодування суми матеріальної шкоди у визначеному постановою суду апеляційної інстанції розмірі, останній повинен був усвідомлювати наявність у нього обов?язку за даним же рішенням суду щодо передачі залишків автомобіля Виконавчому комітету Одеської міської ради після виплати відповідних коштів. Проте, здійснивши попередне відчуження транспортного засобу іншій особі задля уникнення у наступному виконання власного обов?язку за рішенням суду, ОСОБА_1 фактично самостійно позбавив себе права на отримання відшкодування за таким рішенням, що повністю відповідає наведеним висновкам Верховного Суду.
При цьому, ОСОБА_1 , здійснивши відчуження транспортного засобу за вказаним договором, отримав грошову сатисфакцію.
Таким чином. недобросовісність дій ОСОБА_1 щодо реалізації транспортного засобу марки «BMW», моделі «X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , на користь третьої особи на даний час встановлена судовим рішенням апеляційної інстаннії, яке набрало законної сили, що, у свою чергу, повністю проігноровано судом першої інстанції в ході розгляду заяви Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Також вказує, орган Казначейства з метою виконання рішення суду про стягнення коштів може здійснити безспірне списання коштів без згоди (подання) боржника на підставі виконавчого документа у то й час як виконанню Виконавчим комітетом Одеської міської ради свого обов?язку щодо виплати майнової шкоди ОСОБА_1 на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 01.05.2025 року у справі № 947/10209/24 відповідає зворотній обов`язок позивача передати залишки транспортного засобу, який, однак, відчужений самим позивачем іншій особі. Отже, Виконавчий комітет Одеської міської ради опиняється у ситуації вимушеного одностороннього виконання рішення суду апеляційної інстанції без можливості гарантованого отримання зустрічного виконання такого рішення суду з боку ОСОБА_1 шляхом передачі транспортного засобу марки «BMW», моделі «X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , Виконавчому комітету Одеської міської ради, саме через недобросовісні дії самого позивача, що є неприпустимим та суперечить принципу обов?язковості судових рішень.
Будучи в розумінні ст.ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, на 10.03.2026 року о 15:00 годину Аббасов Рафік Тахірович, представники Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса, 74/1» не з`явилися, причини неявки не повідомили, про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не клопотали, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.
Присутня в судовому засіданні представник Виконавчого комітету Одеської міської ради - Бутрик Анастасія Олегівнане заперечувала проти розгляду справи за фактичної явки.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч.1 п.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи у задоволенні заяви Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок виконкому ОМР щодо відшкодування на користь ОСОБА_1 майнової шкоди заподіяної знищенням транспортного засобу у розмірі 421080 грн. наявний та стягувачем – виконкомом ОМР, не виконаний, а враховуючи, що судовим рішенням встановлено черговість його виконання - зобов`язання Аббасова передати саме після повної виплати шкоди у розмірі 421080 грн. залишки автомобіля BMW X5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , знищеного після падіння дерева на машину передати Виконавчому комітету Одеської міської ради, то і підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню на цей час судом не встановлено, а отже у задоволенні заяви слід відмовити.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Судом встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 01.05.2025 року у справі №947/10209/24 рішення Київського районного суду міста Одеси від 23 вересня 2024 року – скасовано. Постановлено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту благоустрою міста Одеської міської ради, третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса,74/1» про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу впавши деревом – задоволено частково.
Ухвалено в цій частині нове судове рішення яким задоволено позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, стягнуто з Виконавчого комітету Одеської міської ради (ЄДРПОУ 04056919) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) майнову шкоду заподіяну знищенням транспортного засобу у розмірі 421080 грн., зобов`язаано ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) передати після повної виплати шкоди у розмірі 421080 грн. залишки автомобіля BMW X5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , знищеного після падіння дерева на машину передати Виконавчому комітету Одеської міської ради (ЄДРПОУ 04056919 ). Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з відповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради (ЄДРПОУ 04056919), понесені їм судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у загальному розмірі 3369,00 грн.
01.08.2025 року Київським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист.
Згідно повідомлення Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях територіальний сервісний центр МВС №5141 від 01.08.2025, автомобіль BMW X5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 16.05.2025 року перереєстрований на нового власника.
Колегія суддів виходить з наступного.
Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Статтею 18 ЦПК України визначено: судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
В силу ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Частиною першою статті 432 ЦПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.
Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постановах від 19 вересня 2018 року у справі № 755/7805/13-ц (провадження № 61-16585св18), від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11 (провадження № 61-45337св18), від 13 березня 2019 року у справі № 755/388/15-ц (провадження № 61-15980св18), від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).
У постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 вказано, що законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.
У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-11769ав23), від 09 лютого 2023 року у справі № 824/85/21 (провадження № 61-12579ав22), від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц (провадження № 61-43447св18), від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20 (провадження № 61-10482ав21), від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001(провадження № 61-1762ав22).
Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, безпосередньо пов`язане із питанням набрання судовим рішення законної сили, одним із проявів якого є реалізованість й виконуваність судового рішення.
Звертаючись до суду із заявою, Виконавчий комітет Одеської міської ради просило суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 01.08.2025 виданий Київським районним судом м.Одеси стягувачу – Аббасову Р.Т. у справі №947/10209/24 про стягнення в Виконавчого комітету ОМР на користь Аббасова майнової шкоди у розмірі 421080 грн. 
Виконавчий комітет Одеської міської ради вказує на те, що підставою звернення до суду стало відчуження ОСОБА_1 автомобіля іншій особі після ухвалення Одеським апеляційний судом у справі №947/10209/25 постанови від 01.05.2025 року і тому відповідне рішення не може бути виконано.
Проте, судами встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 01.05.2025 року у справі №947/10209/24 рішення Київського районного суду міста Одеси від 23 вересня 2024 року – скасовано. Постановлено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту благоустрою міста Одеської міської ради, третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса,74/1» про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу впавши деревом – задоволено частково.
Ухвалено в цій частині нове судове рішення яким задоволено позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, стягнуто з Виконавчого комітету Одеської міської ради (ЄДРПОУ 04056919) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) майнову шкоду заподіяну знищенням транспортного засобу у розмірі 421080 грн., зобов`язаано ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) передати після повної виплати шкоди у розмірі 421080 грн. залишки автомобіля BMW X5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , знищеного після падіння дерева на машину передати Виконавчому комітету Одеської міської ради (ЄДРПОУ 04056919 ). Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з відповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради (ЄДРПОУ 04056919), понесені їм судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у загальному розмірі 3369,00 грн.
Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що вищевказаним судовим рішенням, встановлено черговість його виконання, зобов`язання ОСОБА_1 передати Виконавчому комітету Одеської міської ради залишки автомобіля BMW X5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , знищеного після падіння дерева на машину виникає саме після повної виплати шкоди у розмірі 421080 грн. Виконавчим комітетом Одеської міської ради.
Тобто, обов`язок виконання рішення в частині сплати матеріальної шкоди у розмірі 421080 грн передує обов`язку ОСОБА_1 передати залишки автомобіля BMW X5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , знищеного після падіння дерева на машину.
Дії ОСОБА_1 у вигляді відчуження автомобіля іншій особі після ухвалення Одеським апеляційний судом у справі №947/10209/25 постанови від 01.05.2025 року, на які посилається заявник, не є правової підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбачені статтею 432 ЦПК України.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовано законодавцем у Розділі VI ЦПК України.
Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.
Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Процесуальні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вище перелічені і правильно враховані судом першої інстанції.
На час звернення Виконавчого комітету Одеської міської ради з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, судове рішення, а саме постанова Одеського апеляційного суду від 01.05.2025 року, не виконана.
Отже, визначені статтею 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.
Також колегія суддів вважає неможливим визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з інших причини, які може встановити суд за правилами частини другої статті 432 ЦПК України.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Виконавчий комітет Одеської міської ради після виконання постанови Одеського апеляційного суду від 01.05.2025 року в частині виплати шкоди у розмірі 421080 грн., не позбавлений можливості ініціювати окремі судові спори у разі не виконання іншою стороною свого зобов`язання з виконання вищевказаного рішення.
З огляду на викладене та з урахуванням наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є законними і обґрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.
Інші доводи апеляційної скарги зведені лише до незгоди з висновком районного суду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини. 
У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції – без змін. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2025 року– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено: 02.04.2026 року.

Головуючий        О.М. Таварткіладзе

Судді:         Л.М. Вадовська

С.О. Погорєлова