Справа № 344/5192/26 
Провадження № 3/344/1594/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

В С Т А Н О В И Л А: 

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №610933 від 10.03.2026, 10 березня 2026 року о 08 год. 02 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Незалежності, 162, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy», н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу Драгер, результат 0,52 проміле. Із результатом тесту водій не згідний. Водію запропоновано проїхати в медичний заклад для проходження огляду, на що останні погодився. В медичному закладі від проходження огляду водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні не визнав. Пояснив, що справді керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Він погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Пройшовши тест, їхній прилад Драгер нічого не показав і вони викликали інший екіпаж з іншим приладом. За другим разом, на іншому приладі показало результат 0,52 проміле. З даним результатом він категорично не згідний, оскільки алкогольних напоїв протягом тривалого часу взагалі не вживає. В медичному закладі лікар вказав, що проведе його огляд, в тому числі за допомогою приладу драгер та аналіз сечі. Він висловив бажання здати кров на аналіз вмісту алкоголю, однак лікар вказав, що таке не роблять. Подав письмове клопотання про закриття провадження у справі. Просив врахувати усі допущені процесуальні порушення та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, подане клопотання, вважаю зазначити наступне.
Відповідно до ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно дост.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до змісту ст.ст.251,252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно положень п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Однією з обов`язкових ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є відмова особи, яка саме керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відсутність на наданому відеозаписі фіксації факту руху транспортного засобу, яким керувала особа, щодо якої складено протокол, ставить під сумнів наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.
Крім того, згідно із п.2 та п.7 Розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.
У разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.
Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні. Доказів того, що особі вручено направлення на огляд матеріали справи не містять.
Крім того, суд звертає увагу на те, що направлення на медичний огляд, яке долучено до матеріалів справи складено 10 березня 2026 року 00 год 55 хв, тобто до того як водій пройшов огляд за допомогою приладу драгер та висловив свою незгоду з результатом (згідно роздруківки драгеру час огляду 10.03.2026 року 01:07:29), а згідно протоколу ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 00:54:00.
З відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції не вбачається поведінка водія ОСОБА_1 , яка б не відповідала обстановці, явних ознак сп`яніння не спостерігається, його поведінка водія цілком нормальна, адекватна, мова чітка та зрозуміла.
Більше того, у пункті 3 розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» вказано, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 
Згідно з долученим працівником поліції до протоколу тестування на алкоголь, кількість наявних випарів алкоголю 10.03.2026 року становила 0,52 проміле, а температура повітря на той час (10.03.2026 року 01:07:29) становила +15 градусів Цельсія. На відеозаписі сам працівник поліції сам вказує, що «на вулиці холодно, 1,5 градуса показує машина». Згідно з витягом з електронного сайту «Sinoptik» щодо погоди на 10.06.2026 в м. Івано-Франківськ, цього дня в м. Івано-Франківськ о 00 годині була температура +1 градусів Цельсія. Така велика різниця між температурою повітря, яка зазначена на роздрукованому тестуванні з приладу, й температурою повітря, яка була в дійсності, викликає сумнів в об`єктивності показника приладу, а тому йому не може бути надана відповідна правова оцінка з точки зору належності та допустимості доказів.
Окрім цього, у матеріалах справи одним із доказів адміністративного правопорушення долучено рапорт.
У Постанові Верховного Суду від 20.05.2020 p. y справі №524/5741/16-a суд прийшов до висновку, що: рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
У розумінні статті 251 КУпАП (Докази), такий рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом учинення особою правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не можуть бути беззаперечними доказами вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. 
У рішенні Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим для виконання на території України, зазначено, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.
Проаналізувавши письмове клопотання про закриття провадження у справі, дослідивши надані докази, враховуючи наявні суперечності, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які беззаперечно підтверджують факт вчинення особою інкримінованого адміністративного правопорушення.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, а також рапорт інспектора поліції не можуть бути беззаперечними доказами вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Вказане узгоджується з правовою позицією висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.
Відповідно до вимог ч. 3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно вимогст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.213,2 21, п.1 ст.247, 248, 249, 251, 252, 283, 284 КУпАП,суд, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іванна КОВАЛЮК