Справа № 420/1101/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83 м. Одеса 65012), Головного управління ПФУ в Харківській області (Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м.Харків, 61022) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області), в якому позивачка просить суд: 
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо не зарахування при призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставки ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, якій враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставки, половину строку навчання за денною формою в Одеському державному університеті імені І.І.Мечникова – 2 роки 5 місяців та щодо визначення дати призначення щомісячного довічного грошового утримання з 27.09.2025 року, а не з наступного за днем звільнення судді з посади у відставку – 16.08.2025 року; 
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 28.11.2025 року №156050029703, яким виключено зі стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, якій надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання стажу роботи за юридичною спеціальністю, вимоги щодо якого визначені Законом, та надавало право на призначення на посаду судді – 3 роки;
- зобов`язати ГУ ПФУ зараховувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді – 25 років 9 місяців 11 днів та визначити розмір 60% суддівської винагороди, якій працює на відповідній посаді, та здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставки виходячи з розміру 60% суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу роботи на посаді судді, якій враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці – 25 років 9 місяців 11 днів, починаючи з 16.08.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Ухвалою суду від 21.01.2026 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувані докази по справі.
Ухвалою суду від 09.02.2026 року витребувані докази по справі. Зупинено провадження у справі.
Ухвалою суду від 05.03.2026 року поновлено провадження у справі, залучено до участі у справі №420/1101/26 у якості співвідповідача Головне управління ПФУ в Харківській області. Вирішено розпочати розгляд адміністративної справи №420/101/25 спочатку. 
Позивачка у позові зазначила, що Указами Президента України від 3 квітня 2005 року № 608/2005 призначена на посаду судді Суворовського районного суду міста Одеси, від 20 липня 2007 року №654/2007 - на посаду судді Одеського окружного адміністративного суду. Постановою Верховної Ради України від 7 жовтня 2010 року № 2594-VI обрана на посаду судді Одеського окружного адміністративного суду безстроково.
Рішенням Вищої ради правосуддя №1718/0/15-25 від 14.08.2025 року її звільнено з посади судді Одеського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до вказаного рішення її загальний стаж роботи, який дає їй право на відставку, становить 25 років 9 місяців 11 днів. Наказом в.о. голови Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 року, суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату Одеського окружного адміністративного суду.
27.09.2025 року вона подала заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України про призначення щомісячного довічного грошового утримання та 03.10.2025 року їй призначено щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» з 27.09.2025 року у розмірі 56% суддівської винагороди, із розрахунку загального стажу роботи судді 23 роки 4 місяці 9 днів. 
26.10.2025 року вона подала заяву до ГУ ПФУ в Одеській області про надання інформації щодо: - підстав призначення щомісячного довічного грошового утримання не з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку (з 15.08.2025 року), а з дати звернення (27.09.2025 року); - щодо стажу роботи, якій не зарахований для призначення щомісячного довічного грошового утримання. Також просила призначити щомісячне довічне грошове утримання з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку, відповідно до п.3 розділу І Порядку №3-1.4 та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 15.08.2025 року із розрахунку загального стажу роботи судді 25 років 9 місяців 11 днів, тобто 60 відсотків суддівської винагороди, відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та Порядку №3-1.
Листом від 24.11.2025 року №36722/34793/J-02/8-1500/25 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило її, що за перевіркою електронної пенсійної справи встановлено, що неправильно визначено стаж роботи на посаді судді, а саме: до стажу роботи на посаді судді зараховано періоди роботи 3 21.07.1994 по 30.09.1994 на посаді юрисконсульта Українського акціонерного комерційного Промінвестбанку, з 17.06.2002 по 07.04.2006 на посаді помічника судді Суворовського районного суду м. Одеси, які не відповідають вимогам п.3 ст.142 Закону. При цьому не проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку із розрахунку загального стажу роботи судді 25 років 9 місяців 11 днів, тобто 60 відсотків суддівської винагороди, відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та Порядку № 3-1.
В результаті протиправного зменшення стажу їй зменшено також відсотковий розмір призначеного щомісячного довічного грошового утримання до 50% суддівської винагороди. Крім того, її повідомили про виникнення переплати пенсії в сумі 21282,75 грн за період з 01.10.2025 по 31.12.2025. 
Позивачка вважає дії відповідача протиправними, оскільки у відповідності до п.11 Перехідних положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Абзацом 4 п. 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII установлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.
В обґрунтування позовних вимог позивачка також посилається на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, який крім іншого неодноразово висловлював позицію, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується як для прийняття рішення про відставку, так і встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.
Позивачка вказує, що відповідно до записів у трудовій книжці на день призначення на посаду судді вона мала стаж роботи в галузі права більше трьох років. Отже, до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню додатково стаж роботи в галузі права, що вимагався Законом №2862-XII (у редакції, чинній на дату призначення її на посаду судді) для зайняття посади судді, - три роки. 
Позивачка стверджує, що до стажу її роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягають зарахуванню: стаж роботи безпосередньо на посаді судді – 20 років 4 місяці 11 днів; половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 5 місяців; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки. Загальний стаж роботи, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання становить 25 років 9 місяців 11 днів. 
Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №1718/0/15-25 від 14.08.2025 року, загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на відставку, становить 25 років 9 місяців 11 днів. 
Крім того, згідно з п.3,4 розділу І Порядку №3-1 щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади. Отже їй підлягало призначенню щомісячне довічне грошове утримання з 16.08.2025 року (з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку, із розрахунку загального стажу роботи судді 25 років 9 місяців 11 днів, тобто 60 відсотків суддівської винагороди.
Позивачка просила задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача Головного управління ПФУ в Одеській області в відзиві наданому до суду 04.02.2026 року просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що позивач 27.09.2025 звернулась із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яку опрацьовано спеціалістом ГУ ПФУ в Харківській області (користувач U20001-1463, ОСОБА_2 ). Правильність прийнятого рішення завізовано спеціалістом ГУ ПФУ в Закарпатській області (користувач U07001-1218, ОСОБА_3 ). 
Перевіркою пенсійної справи встановлено, що позивача звільнено з посади судді 15.08.2025, отже право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за зверненням від 27.09.2025 виникає з 16.08.2025. Також при опрацюванні звернення неправильно визначено стаж роботи на посаді судді, а саме: до стажу роботи на посаді судді зараховано періоди роботи з 21.07.1994 по 30.09.1994 на посаді юрисконсульта Українського акціонерного комерційного Промінвестбанку, з 17.06.2002 по 07.04.2006 на посаді помічника судді Суворовського районного суду м. Одеси, які не відповідають вимогам п.3 ст.142 Закону № 1402-VIII. 
Враховуючи зазначене, ГУ ПФУ в Одеській області направлено листа до ГУ ПФУ в Харківській області щодо перегляду стажу роботи на посаді судді та дати призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та отриманий лист ГУ ПФУ в Харківській області від 27.11.2027 року про приведення у відповідність пенсійної справ ОСОБА_1 . 
Також представник зазначив, що до відзиву надається рішення №1 від 05.01.2026 про зняття з обліку переплати пенсії з інших причин, як доказ відсутності переплати пенсії.
Аналогічний відзив представника відповідача Головного управління ПФУ в Одеській області наданий до суду 19.03.2026 року.
Представник відповідача Головного управління ПФУ в Харківській області в відзиві наданому до суду просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що стаж роботи позивача на посаді судді складає 20 років 4 місяці 8 днів. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислено в розмірі 50% суддівської винагороди. Представник вважає, що обрахунок стажу та відсоткового розміру пенсії здійснений у відповідності до вимог до ст. 137 та 142 Закону України „Про судоустрій і статус суддів” №1402-VIII від 02.06.2016. 
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 . Указом Президента України від 3 квітня 2005 року №608/2005 призначена строком на п`ять років на посаду судді Суворовського районного суду міста Одеси. Указом Президента України від 20 липня 2007 року №654/2007 призначена у межах п`ятирічного строку на посаду судді Одеського окружного адміністративного суду. Постановою Верховної Ради України від 7 жовтня 2010 року №2594-VI обрана на посаду судді Одеського окружного адміністративного суду безстроково.
Рішенням Вищої ради правосуддя №1718/0/15-25 від 14.08.2025 року звільнено ОСОБА_1 з посади судді Одеського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку. 
Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №1718/0/15-25 від 14.08.2025 року, загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на відставку, становить 25 років 9 місяців 11 днів. 
Згідно з рішенням ВРП до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку, підлягають зарахуванню: стаж роботи безпосередньо на посаді судді – 20 років 4 міс. 11 днів; половина строку навчання у вищому юридичному закладі 2 роки 5 місяців; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право на призначення на посаду судді – 3 роки.
Наказом в.о. голови Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 року, суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату Одеського окружного адміністративного суду.
27.09.2025 року позивачка подала заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України про призначення щомісячного довічного грошового утримання.
Заява розглянута ГУ ПФУ в Харківській області та прийнято рішення 156050029703 від 03.10.2025 року про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. У розрахунку Суворовського об`єднаного УПФУ у м. Одесі вказано, що стаж судді складає 23 роки 4 міс 9 днів, у відсотковому розмірі – 56 % суддівської винагороди.
26.10.2025 року позивачка ОСОБА_1 подала до ГУ ПФУ в Одеській області заяву, в якій просила: 
надати інформацію щодо підстав призначення їй щомісячного довічного грошового утримання не з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку (з 15.08.2025 року), а з дати звернення (27.09.2025 року); 
надати інформацію щодо того, який саме стаж роботи на посаді судді, що дає право на відставку (2 роки 5 місяців), не зарахований територіальним органом Пенсійного фонду України; 
призначити щомісячне довічне грошове утримання з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку, відповідно до п. 3 розділу І Порядку №3-1. 4;
здійснити перерахунок та виплату їй щомісячного довічного грошового утримання з 15.08.2025 року із розрахунку загального стажу роботи судді 25 років 9 місяців 11 днів, тобто 60 відсотків суддівської винагороди, відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та Порядку №3-1.
06.11.2025 року ГУ ПФУ в Одеській області за підписом начальника правління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг О. Родіною на адресу ГУ ПФУ в Харьківській області та ГУ ПФУ в Закарпатській області направлений лист «Щодо перевірки пенсійної справи», в якому зазначено про перевірку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , якій призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та повідомлено адресатів, що ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Заява ОСОБА_1 з від 27.09.2025 опрацьована спеціалістом ГУ ПФУ в Харківській області (користувач НОМЕР_1 , ОСОБА_2 ). Правильність прийнятого рішення завізовано спеціалістом ГУ ПФУ в Закарпатській області (користувач НОМЕР_2 , ОСОБА_3 ). 
Перевіркою пенсійної справи встановлено, що при опрацюванні звернення неправильно визначено стаж роботи на посаді судді, а саме: до стажу роботи на посаді судді зараховано періоди роботи з 21.07.1994 по 30.09.1994 на посаді юрисконсульта Українського акціонерного комерційного Промінвестбанку, з 17.06.2002 по 07.04.2006 на посаді помічника судді Суворовського районного суду м. Одеси, які не відповідають вимогам п.3 ст.142 Закону. 
В листі зазначено про просьбу переглянути спеціальний стаж та привести пенсійну справу ОСОБА_1 відповідно до законодавства. Про прийняте рішення повідомити управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних виплат, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Одеській області.
24.11.2025 року ГУ ПФУ в Одеській області за підписом начальника правління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг О. Родіною на адресу ГУ ПФУ в Харьківській області направлений лист «Щодо перевірки пенсійної справи» (на заміну листа від 06.11.2025 року), в якому додатково зазначено про те, що заявницю звільнено з посади судді 15.08.2025, отже право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за зверненням від 27.09.2025 виникає з 16.08.2025.
27.11.2025 року ГУ ПФУ в Харьківській області направило лист на адресу ГУ ПФУ в Одеській області, в якому зазначено, що Відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області стосовно зауважень, викладених у листі від 24.11.2025 №1500-0306-9/191674 щодо перегляду ЕПС ОСОБА_1 , повторно перевіривши пенсійну справу, погоджується з позицією, викладеною у листі ГУ ПФУ в Одеській області. Пенсійну справу приведено у відповідність. 
ГУ ПФУ в Харьківській області також направило лист на адресу ГУ ПФУ в Одеській області, в якому зазначено про погодження з позицією у листі від 24.11.2025 року. Повторно перевірена пенсійна справа та її приведено у відповідність.
ГУ ПФУ в Закарпатській області також направив на адресу ГУ ПФУ в Одеській області лист «Щодо перегляду стажу роботи по ЕПС ОСОБА_1 », в якому вказує про погодження із зауваженнями викладеними в листі щодо безпідставно зарахованих до стажу роботи судді періодів роботи з 21.07.1994р. по 30.09.1994р. та з 17.06.2002р. по 07.04.2006р.
У розрахунку від 27.11.2025 року Суворовського об`єднаного УПФУ у м. Одесі вказано, що на підставі рішення 156050029703 від 28.11.2025 року, тобто за тим же номером, що і рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 03.10.2025 року, перераховане щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та вказано, що стаж судді складає 20 років 4 місяця 8 днів, у відсотковому розмірі – 50 % суддівської винагороди.
Рішенням від 08.12.2025 року ГУ ПФУ в Одеській області прийняв суму переплати пенсії на облік зазначивши, що при опрацюванні звернення неправильно визначено стаж роботи на посаді судді, а саме: до стажу роботи на посаді судді зараховано періоди роботи з 21.07.1994 по 30.09.1994 на посаді юрисконсульта Українського акціонерного комерційного Промінвестбанку, з 17.06.2002 по 07.04.2006 на посаді помічника судді Суворовського районного суду м. Одеси, які не відповідають вимогам п.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». У зв`язку з цим утворилась переплата пенсії в сумі 21282 грн 75 коп, яка прийнята на облік в грудні 2025 року.
12.12.2025 року на адресу позивачці ГУ ПФУ в Одеській області направлений лист в якому її повідомили, що при опрацюванні звернення неправильно визначено стаж роботи на посаді судді, а саме: до стажу роботи на посаді судді зараховано періоди роботи з 21.07.1994 по 30.09.1994 на посаді юрисконсульта Українського судді акціонерного комерційного Промінвестбанку, з 17.06.2002 по 07.04.2006 на посаді помічника Суворовського районного суду м. Одеси, які не відповідають вимогам п. 3 ст. 142 Закону 21282,75 України «Про судоустрій і статус суддів». У зв`язку з цим виникла переплата пенсії в сумі грн за період з 01.10.2025 по 31.12.2025. Запропоновано надати заяву щодо згоди фонду на утримання переплати пенсії або суму переплати внести добровільно на рахунок Пенсійного України. В іншому випадку повернення переплаченої суми пенсії буде вирішуватися в судовому порядку.
05.01.2026 року ГУ ПФУ в Одеській області приймає рішення №1 про зняття з обліку переплати пенсії з інших причин, згідно з яким ГУ ПФУ на підставі службової записки начальника відділу опрацювання документації №2 управління з питань виплат Валентини Солоід від 01.01.2026 №11/04-16 про відсутність переплати знята з обліку переплати пенсії у розмірі 21282,75грн. 
06.01.2026 року на адресу позивачці направлений лист про відсутність переплати, вважати лист від 12.12.2025 року недійсним.
Отже за заява позивачці від 26.10.2025 року про призначення щомісячного довічного грошового утримання з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку, відповідно до п.3 розділу І Порядку №3-1.4 та здійснення перерахунку та виплату їй щомісячного довічного грошового утримання з 15.08.2025 року із розрахунку загального стажу роботи судді 25 років 9 місяців 11 днів, тобто 60 відсотків суддівської винагороди, відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та Порядку № 3-1, задоволена відповідачем лише в частині призначення щомісячного довічного грошового утримання з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку, у той же час в іншій частині заяву не задоволено, а при її розгляді стаж на роботі судді ще більш зменшений, ніж визначений при призначенні щомісячного довічного грошового утримання.
Не погоджуючись з рішеннями та діями відповідача позивачка звернулась до суду.
Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу правильного розрахунку стажу позивачці як судді у відставці, та регламентовані Конституцією України, Законом України від «Про судоустрій і статус суддів».
Статтею19 Конституції України визачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (п.6 ч.1ст.92 Конституції України).
Відповідно до ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (п.4 ч.6 ст126 Конституції України).
Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 19.11.2013 року №10-рп/2013).
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2005 №8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.
До цього Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року №6-рп/99, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року №4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, визначає Закон України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016.
Законом №1402-VIII запроваджено різні підходи до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку.
За правилами ч. 1 ст.116 Закону №1402-VIII суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати у відставку.
Відповідно до абзацу 4 п.34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII за суддями, призначеними чи обраними на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігається визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Судом встановлено, що на час призначення позивачці на посаду судді питання визначення стажу, який дає право на відставку судді, регулювалося ч.4 ст.43 Закону України Про статус суддів від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ (далі Закон № 2862-ХІІ) та Указом Президента України № 584/95, які встановлювали виключний перелік посад, робота на яких підлягала зарахуванню до стажу, що дає право на відставку судді.
Статтею 137 Закону №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:
1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;
2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу (частина 1).
До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (частина 2).
Стаття 137 Закону № 1402-VIII доповнена частиною 2 на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 12.07.2018 №2509-VIII (далі Закон №2509-VIII).
Системний аналіз вказаної норми у її взаємозв`язку з абзацом 4 п.34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом №2447-VIII, яким внесено зміни до ст. 137 Закону №1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Вказаний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 22.11.2018року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019р. у справі №901/805/18.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ч.2 ст.137 Закону №1402-VIII потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №2862-XII (у редакції, чинній на момент призначення на посаду судді) право на зайняття посади судді має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.
Крім того, розглядаючи неодноразово подібні спірні правовідносини Верховний Суд сформував правовий висновок, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру (постанови від 06.03.2018 у справі №308/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4448/17, від 23.10.2018 у справі №686/10100/15-а, від 30.01.2020 у справі № 592/3694/17, від 23.06.2022 у справі №420/1987/21, від 08.09.2022 у справі №380/10696/21 та інші).
Отже, Вища рада правосуддя є єдиним, конституційним органом, який при прийнятті рішення про звільнення судді у відставку обчислює необхідний стаж роботи на посаді судді, з якого і має розраховуватись та виплачуватись відповідне грошове утримання.
В силу приписів ч.5 ст.242 КАС України суд враховує вказаний правовий висновок Верховного Суду при розгляді цієї справи.
Судом встановлено, що при звільненні позивачці у відставку рішенням ВРП від 14.08.2025 року №1718/0/15-25 визанчений стаж позивачці Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 1718/0/15-25 від 14.08.2025 року, загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на відставку, становить 25 років 9 місяців 11 днів. 
Згідно з рішенням ВРП до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку, підлягають зарахуванню: стаж роботи безпосередньо на посаді судді – 20 років 4 міс. 11 днів; половина строку навчання у вищому юридичному закладі 2 роки 5 місяців; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право на призначення на посаду судді – 3 роки.
Отже саме з розрахунку стажу - 25 років 9 місяців 11 днів позивачці повинно бути призначене щомісячне довічне грошове утримання, яке дає право на отримання його у відсотковому розмірі – 60% суддівської винагороди (50 % за 20-річний стаж та 2 % за кожний рік відпрацьований понад 20-річний стаж, тобто 10 % за 5 повних років) 
При цьому суд вважає, що які саме 3 роки зі стажу судді як стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право на призначення на посаду судді, є дісреційним правом пенсійного органу, якій призначає щомісячне довічне грошове утримання.
Враховуючи, що судом встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначено за заявою позивачці ГУ ПФУ в Харьківській області, то саме вказаний органи повинен вирішити питання про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням висновків суду. 
Право позивача на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в належному розмірі є беззаперечним, гарантоване в силу положень статей 126,130 Конституції України, ст.142 Закону №1402-VIII, а забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.
Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачці підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування рішень ГУ ПФУ в Харьківській області № 156050029703 від 03.10.2025 року та від 28.10.2025 року в частині визначення стажу ОСОБА_1 на посаді судді, якій надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та дня призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язання ГУ ПФУ в Харьківській області прийняті рішення про призначення з 16.08.2025 року ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зарахуванням до стажу25 років 9 місяців 11 днів: стаж роботи безпосередньо на посаді судді – 20 років 4 міс. 11 днів, половина строку навчання у вищому юридичному закладі 2 роки 5 місяців; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право на призначення на посаду судді – 3 роки. 
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Суд вважає необхідним у відповідності до вимог ст.139 КАС України стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 1000,00грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,5,6,7,9,139,242-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83 м. Одеса 65012, код ЄДРПОУ 20987385), Головного управління ПФУ в Харківській області (Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м.Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харьківській області №156050029703 від 03.10.2025 року та від 28.10.2025 року в частині визначення стажу ОСОБА_1 на посаді судді, якій надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та дня призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харьківській області прийняті з урахуванням викладених у рішенні суду висновків рішення про призначення з 16.08.2025 року ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зарахуванням до стажу якій надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 25 років 9 місяців 11 днів: стаж роботи безпосередньо на посаді судді – 20 років 4 міс. 11 днів, половина строку навчання у вищому юридичному закладі 2 роки 5 місяців; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право на призначення на посаду судді – 3 роки. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1000,00грн.
Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В.Катаєва