П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 квітня 2026 року місто Київ
справа № 753/1941/24
провадження № 22-ц/824/926/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., 

сторони:
позивач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»
відповідач - ОСОБА_1 

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Мартинюк Марією Русланівною, 
на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8 квітня 2025 року, ухвалене у складі судді Осіпенко Л.М.,
у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року АТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 06.11.2019 між АТ «ПУМБ» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 1001445450601, за яким відповідачці видано кредит у сумі 38 000,00 грн.
ОСОБА_1 не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.12.2023 складає 55 071,67 грн., з яких: - 32 722,87 грн. - заборгованість за кредитом; - 10,12 грн. - заборгованість процентами; - 22 338,68 грн. - заборгованість за комісією.
Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачці на адресу місця її проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою погашена не була.
З огляду на викладене, просив суд стягнути загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1001445450601 від 06.11.2019 в сумі 55 071,67 грн., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.04.2025 задоволено позовні вимоги АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 1001445450601 від 06.11.2019 за період часу з 06.11.2019 по 01.12.2023 у розмірі 55 071,67 грн. а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн., а всього у розмірі 57 494,07 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в який просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким позовну заяву АТ «ПУМБ» задовольнити частково, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20 603, 39 грн. - заборгованість за кредитом. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Зазначає, що публічну пропозицію не можна вважати складовими частинами укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки відсутні докази що саме така погоджена відповідачкою; положення щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1 516,20 грн. є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимоги в частині стягнення 22 338,68 грн. заборгованості за комісією не підлягають задоволенню. Звертає увагу, що на погашення кредиту відповідачем було внесено кошти на загальну суму 17 409,01 грн., які позивачем були зараховані у наступному порядку: 5 277,13 грн. - на погашення тіла кредиту, 12 129,60 грн. - на погашення щомісячної комісії та 2,28 гривень - на погашення відсотків, а тому кошти в сумі 12 129,60 гривень підлягають перерахунку на погашення тіла кредиту. З урахування часткового погашення відповідачем кредиту, заборгованість за кредитним договором становить 20 603,39 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту.
Правом на подання відзиву позивач не скористався.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.06.2025 відкрито апеляційне провадження у справі. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02.04.2026 в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що 06.11.2019 відповідачка ОСОБА_1 звернулась до АТ «ПУМБ» з метою отримання банківських послуг.
06.11.2019 відповідачка власноруч підписала заяву № 1001445450601 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, згідно яких: загальна сума кредиту становить 38 000 грн., мета отримання кредиту - загальні споживчі цілі, строк кредитування 36 місяців, процентна ставка - 0,01 %, щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 3,99 %, загальні витрати за кредитом - 54 588,87 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 92 588,87 грн., реальна річна процентна ставка - 99,1575 %.
Підписанням цих заяв, відповідачка беззастережно підтвердила, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), які розміщені на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути йому надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку).
Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ "Перший Український Міжнародний Банк", визначено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.
Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ "Перший Український Міжнародний Банк" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти.
Згідно з п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ "Перший Український Міжнародний Банк" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.
Таким чином, судом установлено, що 06.11.2019 між АТ «ПУМБ» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 1001445450601, за яким відповідачці видано кредит у сумі 38 000 грн.
Згідно платіжної інструкції від 06.11.2019 АТ «ПУМБ» перераховані відповідачці ОСОБА_1 кредитні кошти за договором № 1001445450601 від 06.11.2019 в сумі 38 000 грн. 
Згідно розрахунку заборгованості позивача, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед Банком за кредитним договором від № 1001445450601 від 06.11.2019, станом на 01.12.2023 складає 55 071,67 грн., з яких заборгованість по сумі кредиту - 32 722,87 грн., заборгованість по процентам - 10,12 грн., заборгованість по комісії - 22 338,68 грн. 
Згідно з виписки АТ «ПУМБ» з карткового рахунку ОСОБА_1 за договором № 1001445450601 від 06.11.2019 за період часу з 06.11.2019 по 01.12.2023 відповідачкою здійснювалося зняття коштів з карткового рахунку, та частково відповідачкою погашалась заборгованість, що свідчить про користування встановленим кредитним лімітом.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за укладеним договором, з метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідачки 19.01.2024 було направлено письмову вимогу (повідомлення) за вих. №КНО-44.2.2/145 від 01.12.2023 про виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 1001445450601 від 06.11.2019, однак добровільно заборгованість відповідачкою погашена не була.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не оспорювала договори, укладені між нею та банком, не надала суду доказів, що кредитний договір укладений проти її волі.
Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тих обставин, що на момент укладення кредитного договору відповідач зверталася до банку із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодившись зі всіма умовами такого договору.
На спростування доводів позовної заяви, доказів у формі контррозрахунку відповідачкою не надано. Своїми діями ОСОБА_1 погодилась з умовами сплати процентів за користування кредитними коштами, тому суд вважав, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Проте повністю з такими висновками суду не може погодитись колегія суддів, з огляду на наступне.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.13 ЦПК України).
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. ст. 77, 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як установлено судом, 06.11.2019 ОСОБА_1 власноруч підписала заяву № 1001445450601 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, згідно яких: загальна сума кредиту становить 38 000 грн., мета отримання кредиту - загальні споживчі цілі, строк кредитування 36 місяців, процентна ставка - 0,01 %, щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 3,99 %, загальні витрати за кредитом - 54 588,87 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 92 588,87 грн., реальна річна процентна ставка - 99,1575 % (а.с. 38, 39).
Таким чином, 06.11.2019 між АТ «ПУМБ» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 1001445450601, за яким відповідачці видано кредит у сумі 38 000 грн.
Згідно платіжної інструкції від 06.11.2019 АТ «ПУМБ» перерахував ОСОБА_1 кредитні кошти за договором № 1001445450601 від 06.11.2019 в сумі 38 000 грн. (а.с. 9). 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує факт укладання цього договору, суму тіла кредиту, передбачену договором, однак заперечує проти суми нарахованої заборгованості, зокрема, за комісією в розмірі 22 338,68 грн. та вважає, що нарахування банком такої заборгованості є незаконним. Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неправомірного нарахування банком плати за комісією та вважає висновки суду в цій частині помилковими, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1,2 ст. 633 ЦК України).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»).
Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (ч.ч. 1,2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»).
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультрактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч.1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06. 2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 11, ч. 5.ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У даній справі судом встановлено, що умовами кредитного договору від 06.11.2019 передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за управління кредитом, яка складає 3,99 % від суми кредиту. Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту, передбачена в Графіку платежів.
При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення умов кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією, є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
Оскільки положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за розрахунково-касове обслуговування є нікчемними, кошти, які були зараховані позивачем на погашення нарахованої комісії в сумі 12 129,60 грн, підлягають зарахуванню на погашення грошових зобов`язань в порядку, визначеному ст. 534 ЦК України. 
Отже, з урахуванням умов кредитного договору, грошові кошти, які зараховані на погашення заборгованості за комісією в сумі 12 129,60 гривень, підлягають зарахуванню в наступному порядку: в рахунок погашення заборгованості за процентами в сумі 10,12 грн. (12 129,60 грн. - 10,12 грн. (розмір заявлених процентів) = 12 119,48 грн. (залишок)); за основною сумою заборгованості за кредитом в сумі 12 119,48 грн. (32 722,87 грн. (розмір заборгованості за тілом кредиту) - 12 119,48 грн. = 20 603,39 грн.). Таким чином з урахування часткового погашення відповідачем кредиту, заборгованість за кредитним договором становить 20 603,39 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту.
Таким чином з урахування часткового погашення відповідачем кредиту, заборгованість за кредитним договором становить 20 603,39 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення загальної суми заборгованості, загальна сума заборгованості підлягає зменшенню з 57 494 , 07 грн. до 20 603,39 грн.
Відповідно до ч.1 , п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню на 35,84% (57 494 , 07 грн. х 100% : 20 603,39 грн.) відповідно сума судового збору, яка була стягнута з  ОСОБА_1  на користь позивача, підлягає зменшенню з 2 422,40 грн. до 868,19 грн.
Разом з тим, оскільки апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає задоволенню на 64,16 %, останньою сплачено за подання апеляційної скарги 3633,60 грн., тому з АТ «ПУМБ»на користь  ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору за подання апеляційної скарги а розмірі 2331,32 грн. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, у тому числі, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.
Керуючись ст. ст. 141, 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Мартинюк Марією Русланівною, задовольнити частково.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8 квітня 2025 року змінити, зменшити суму заборгованості, яка підлягає стягненню з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», з 57 494 , 07 грн. до 20 603,39 грн., зменшити суму судового збору з 2 422,40 грн до 868,19 грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на користь  ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2331,32 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 3 ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус