Справа № 212/2341/25 
Провадження № 2/191/750/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Синельникове 

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого – судді Порошиної О.О.
за участю секретаря – Будакової Х.Б.
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пашкова Юлія Юріївна, до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Пашкова Ю.Ю. звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнені аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В офіційному шлюбі сторони не перебували і проживали фактично однією сім`єю з 2014 року по 2016 рік. В подальшому стосунки між сторонами були зіпсовані і сторони мешкали окремо. Дитина залишилася проживати разом з матір`ю. В період з 2016 року по 2020 рік сторони підтримували дружні стосунки і позивач добровільно утримував сина і відповідача. З 2020 року позивач ОСОБА_1 проходить військову службу в Збройних Силах України і фактично з цього часу син позивача отримує аліменти і, наскільки відомо позивачу, проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Проходячи військову службу позивач отримав повідомлення про те, що він є боржником зі сплати аліментів на утримання сина і відкрите виконавче провадження про примусове виконання судового рішення. Позивач одразу погасив заборгованість по аліментам і станом на сьогоднішній день заборгованості не має. На даний час позивачем сплачуються аліменти на утримання сина, хоча не має можливості підтримувати з ним зв`язок. Мати позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом 3 групи, непрацездатною, має важкий стан здоров`я та потребує постійного лікування і щоденно ліків для підтримання стану здоров`я, оскільки має такі невиліковні захворювання як загострення хронічного вертеброгенного поперекосо-крижового радикуліту з вираженим больовим м`язево-тонічним синдромом, порушення функції ходи, хронічне обструктивне захворювання легень 2 ст., фаза загострення та постійно перебуває під наглядом сімейного лікаря. Згідно довідок про доходи розмір її пенсії за 2024 рік склав 35320,00 грн., що становить мінімальний прожитковий мінімум, у зв`язку з чим зі сторони позивача вона отримує матеріальну допомогу. Батько позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є непрацездатним, досяг пенсійного віку та був військовослужбовцем, має тяжкий стан здоров`я. Крім того, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану через воєнний напад російської федерації на Україну родина позивача змушена була покинути своє житло, яке на даний час знаходиться на окупованій території України за адресою: АДРЕСА_2 , та батьки позивача і його рідна сестра ОСОБА_6 є внутрішньо переміщеними особами, які мешкають за адресою: АДРЕСА_3 . Сестра позивача ОСОБА_6 на даний час не працює. У зв`язку з викладеними обставинами, позивач є єдиним годувальником своєї родини, яка потребує матеріальної допомоги. Останнім відрахуванням з заробітної плати позивача з серпня по грудень 2024 року на утримання сина розмір аліментів становив 30537,92 грн. щомісячно, що на думку позивача перевищує необхідний розмір аліментів для потреб дитини відповідного віку з огляду на наявність у позивача інших членів родини, які потребують матеріальної допомоги з боку позивача, як єдиного годувальника. Просить суд зменшити розмір аліментів і стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Представник відповідача ОСОБА_7 надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що жодного належного доказу в підтвердження тому, що позивач утримує непрацездатну матір і його матеріальне становище ускладнилося, а аліменти нібито використовуються не за призначенням суду не надано. Жодної істотної зміни матеріального становища позивача не доведено. Жодних медичних документів, які б підтверджували інвалідність чи залежність матері позивача також не надано. Позивач має дохід та спроможний сплачувати аліменти. Також зазначає, що у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється найкращим інтересам дитини, про що свідчить судова практика. Поточний розмір аліментів частина доходу на дитину відповідає вимогам закону. Потреби дитини не зменшилися, а зростають з віком. Позивач не перебуває у тяжкому фінансовому становищі, оскільки суду не надано доказів про втрату роботи, тяжку хворобу чи інші об`єктивні чинники. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.
Представник позивача ОСОБА_8 надала до суду відповідь на відзив, де зазначила, що суду надані докази перебування родини позивача у важкому матеріальному становищі, зокрема в матеріалах справи маються медичні документи в підтвердження стану здоров`я матері позивача, її інвалідності, надані докази тому, що родина позивача має статус внутрішньо переміщених осіб. Враховуючи розмір заробітної плати позивача, факт перебування на його утриманні батьків та рідної сестри, необхідність уникнення покладення на позивача надмірного фінансового тягаря вважає за доцільне встановити розмір аліментів на утримання дитини 1/6 частину віл заробітку (доходу) позивача. Просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_8 завчасно надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_7 завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача. У задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.
Під час судового розгляду справи були оглянуті письмові докази у справі.
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнені аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний факт підтверджується копією судового рішення.
Також копією свідоцтва про народження підтверджується факт родинних відносин між позивачем та його батьками – ОСОБА_5 і ОСОБА_4 .
Факт того, що позивач є рідним братом ОСОБА_6 підтверджується копією свідоцтва про народження останньої.
Згідно виписки із медичної карти хворого КЗОЗ «Міська лікарня №2 м.Бахмута» та наданої суду медичної документації мати позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом 3 групи, непрацездатною, має важкий стан здоров`я та потребує постійного лікування і щоденно ліків для підтримання стану здоров`я, оскільки має такі невиліковні захворювання як загострення хронічного вертеброгенного поперекосо-крижового радикуліту з вираженим больовим м`язево-тонічним синдромом, порушення функції ходи, хронічне обструктивне захворювання легень 2 ст., фаза загострення та постійно перебуває під наглядом сімейного лікаря.
Розмір пенсії матері позивача згідно довідок про доходи №5435919847442428 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за 2024 рік склав 35320,00 грн., що становить мінімальний прожитковий мінімум.
Батько позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є пенсіонером, непрацездатним, досяг пенсійного віку та був військовослужбовцем, що підтверджується копіями пенсійного посвідчення та посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи підтверджується факт того, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану через воєнний напад російської федерації на Україну родина позивача змушена була покинути своє житло, яке на даний час знаходиться на окупованій території України за адресою: АДРЕСА_2 , та батьки позивача і його рідна сестра ОСОБА_6 є внутрішньо переміщеними особами, які мешкають за адресою: АДРЕСА_3 . Сестра позивача ОСОБА_6 на даний час не працює, що підтверджується довідкою Пенсійного фонду України.
Згідно повідомлення №26/1/1524 від 26 лютого 2025 року позивач ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і військовою частиною проводяться щомісячні стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 в розмірі 25 % з усіх видів нарахувань.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Позивач зазначав, що визначений судом розмір аліментів він не має можливості сплачувати, оскільки його сімейний стан змінився.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд враховує, що позивач дійсно має на утриманні матір, яка є пенсіонером, інвалідом 3 групи, потребує медичного догляду і лікування, батька, який є пенсіонером та сестру, які на даний час є внутрішньо переміщеними особами, потребують матеріальної допомоги. Заборгованість по аліментам відсутня.
Також суд враховує, що зменшення розміру аліментів, які сплачував позивач, з до 1/6 частини його заробітку (доходу) не призведе до суттєвого погіршення майнового стану відповідача, а розмір щомісячного платежу буде значно перевищувати мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів на утримання дитини, встановленою і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
В той же час, позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів з моменту подачі позовної заяви до суду є необґрунтованими.
Так, в п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Таким чином, зміна розміру стягнених з позивача аліментів відбудеться не з дня подання позовної заяви до суду, а з дня набрання рішенням суду законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 112, 180, 182, 191, 192 СК України, ст.8, ч.1 ст.12, ч.6 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства”, ст.ст.11, 12, 13, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пашкова Юлія Юріївна, до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів – задовольнити частково.
Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2016 року аліментів і стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 включно.
На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання – після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

 Суддя	  О. О. Порошина