Справа № 348/3245/25
Провадження № 2/354/270/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
20 квітня 2026 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Ковалюк О.М.,
за участю секретаря судового засідання Стремінської А.І.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яремче цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
Стислий виклад обставин справи
Представник позивача Лисенко О.С. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (надалі ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР») заборгованість за кредитним договором (оферти) № 25.05.2025-100001950 від 25.05.2025 у розмірі 22 720,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 8 000,00 грн, процентів ? 9 520,00 грн, додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) – 1 200,00 грн, неустойки – 4 000,00 грн та судових витрат в розмірі 2 422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 25.05.2025 укладено кредитний договір (оферти) № 25.05.2025-100001950. Відповідно до умов договору, позичальнику надано кредит у розмірі 8 000,00 грн строком на 168 днів, дата повернення кредиту 08.11.2025, процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів, розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку, процентна ставка «Економ» фіксована незмінна у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних після застосування процентної ставки «Стандарт».
Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 5% від суми кредиту та дорівнює 400,00 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 400,00 грн, що нараховується кредитором та обліковується у кожному з 3 чергових періодів наступних за першим черговим періодом. Неустойка – 120,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного зобов`язання.
Денна процента ставка ? загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Згідно з п. 4.1 договору, кредитодавець надає кредит на умовах його строковості, платності та зворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів ? перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4028-08ХХ-ХХХХ-5775.
Згідно умов кредитування, встановлених договором, позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів. Відповідно до договору від 25.05.2025 та квитанції про перерахунок коштів кредитором, позичальнику надано кредит у розмірі 8 000,00 грн строком на 168 днів, який ОСОБА_1 отримав 25.05.2025.
Разом з тим відповідачем у справі були здійсненні заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору 07.06.2025 на суму 1 520,00 грн, при цьому під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості.
Отже, ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі. У свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилася заборгованість у розмірі 22 720,00 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000,00 грн, по процентам в розмірі 9 520,00 грн, по комісії в розмірі 1 200,00 грн, а також неустойки в розмірі 4 000,00 грн.
На підставі наведеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР заборгованість за Кредитним договором (оферти) № 25.05.2025-100001950 від 25.05.2025 у розмірі 22 720,00 грн та понесені судові витрати.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі
ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» звернулось до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
23.12.2025 ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Бурдун Т.А. дану справу передано до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області за підсудністю.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 головуючою суддею в даній справі визначено Ковалюк О.М.
Ухвалою судді від 20.01.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.
20.03.2026 відповідач подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи документів, а саме: копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 08.11.2023 про те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, а також довідку серії 12 ААД № 063817 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 11.11.2024 про те, що причиною інвалідності ІІ групи є захворювання, яке пов`язане із захистом Батьківщини та встановлена на строк до 01.12.2026.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились. Адвокат Мула Х.О. 16.04.2026 долучила до матеріалів справи копії довідок та просила розгляд справи проводити без її участі та участі відповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що 25.05.2025 між сторонами укладено кредитний договір (оферти) № 25.05.2025-100001950 (а.с. 20-26), відповідно до якого позичальнику було надано кредит на наступних умовах: 
Сума – 8 000,00 грн, строк ? 168 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 08.11.2025. Процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів, розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ» фіксована незмінна у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних після застосування процентної ставки «Стандарт».
Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 5% від суми кредиту та дорівнює 400,00 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 400,00 грн, що нараховується кредитором та обліковується у кожному з 3 чергових періодів наступних за першим черговим періодом.
Неустойка – 120,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного зобов`язання.
Спосіб (способи) ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через систему BankID НБУ.
Пунктом 3.2 Договору встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно п. 3.1. Договору Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію. 
Відповідно до п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4028-08ХХ-ХХХХ-5775.
Згідно п. 4.3. Договору Днем надання Кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу ? день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. 
Відповідно до п. 6.1. Договору Позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: 
а) повернення кредиту, сплата Процентів, Комісії - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 
б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.
Відповідно до п. 9.1. у разі несплати Кредиту та/або Процентів та/або Комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/ або Процентів та/або Комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених Договором. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих Процентів та/або Комісії до Позичальника може бути застосована неустойка згідно п. 7.6. кредитного договору. Також Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.
Згідно заявки кредитного договору № 25.05.2025-100001950 (кредитної лінії) від 25.05.2025, та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 25.05.2025-100001950 (кредитної лінії), яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), з якою позичальник ознайомився 25.05.2025, відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, зокрема: типом кредиту, строком кредитування, способом та строком надання кредиту, типом процентної ставки, загальними витратами за кредитом, реальною процентною ставкою, кількістю та розміром платежів, періодичністю внесення (а.с. 23-24).
Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), заявка, відповідь та інформаційне повідомлення позичальника, які є частиною кредитного договору, підписані позичальником електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора Е269 (а.с. 20-26).
Згідно з квитанцією системи iPay.ua №1-1112 від 11.12.2025, видача коштів ОСОБА_1 за кредитним договором № 25.05.2025-100001950 здійснювалася за допомогою вказаної системи, дата та час: 25.05.2025 о 17:56:14; сума: 8 000,00 грн на картку номер НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua ? 752325528 (а.с. 13).
З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 25.05.2025-100001950 від 25.05.2025 встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 становить 22 720,00 грн, що складається з: 8 000,00 грн основного боргу, 9 520,00 грн процентів, 1 200,00 грн комісії та 4 000,00 грн неустойки (а.с. 29).
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються ЦК України.
Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства.
Відповідно статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних праві та обов`язків.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Це кореспондується зі змістом ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами та моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 цього закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ст. 11 зазначеного закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 зазначеного вище закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
У частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами, та висновки суду 
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наявність порушення відповідачем прав позивача щодо повернення кредитних коштів з огляду на нижчевикладене.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 25.05.2025 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 25.05.2025-100001950, який підписаний позичальником електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора Е269, на підставі якого позичальнику надано кредит у розмірі 8 000,00 грн строком на 168 днів. Дата повернення кредиту 08.11.2025, процентна ставка «Стандарт» у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом. 
Враховуючи те, що строк виконання зобов`язання ОСОБА_1 настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, з врахуванням часткової сплати відповідачем боргу 07.06.2025 в сумі 1520 грн, що є конклюдентними діями щодо визнання боргу або інших обов`язків, позовні вимоги щодо сплати тіла кредиту в сумі 6 480,00 грн є обґрунтованими з огляду на наявність порушення відповідачем прав позивача.
Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом та неустойки суд зазначає наступне.
Суд вважає, що при розрахунку заборгованості за кредитом, позивачем не враховано ряд правових норм. Зокрема, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей та встановлено єдину систему їх соціального та правового захисту.
У статті 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Особливий період розпочався в Україні з моменту набрання чинності Указу в.о. Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 18.03.2014 №1126-VII «Про затвердження Указу Президента України від 17.03.2014 № 30-3/2014 «Про часткову мобілізацію» і триває по теперішній час.
Згідно довідки військової частини за № 7683 від 21.06.2026 ОСОБА_1 , перебував на військовій службі в даній частині та в різні періоди з 04.06.2021 по 07.03.2023 брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах Донецької, Луганської, Херсонської областей.
Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД №063817, виданої 11.11.2024, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, причина – захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини, інвалідність встановлена на строк до 01.12.2026.
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 , відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – осіб з інвалідністю внаслідок війни. Посвідчення дійсне до 01.12.2026.
Особам, яким встановлено статус ветерана війни (учасника бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасника війни), видається посвідчення відповідного зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.94 №302. Посвідчення є документом, що підтверджує статус ветерана війни та інших осіб, на яких поширюється чинність ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якого надаються відповідні пільги і компенсації.
Таким чином, на відповідача з червня 2021 року, як на військовослужбовця, поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відтак не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час його призову. Дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18).
Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками та пенею не підлягає задоволенню.
З приводу нарахування додаткової комісії, то як виснував Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та
обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2024 у справі №753/25744/21).
У зв`язку із викладеним, не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткової комісії розміром 1 200,00 грн, а також неустойки в розмірі 4 000,00 грн, всього на суму 6 200,00 грн.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Статтею 265 ЦПК України передбачено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат. 
Згідно з платіжною інструкцією № СЦ00061668 від 12.12.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн (а.с. 9).
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 690,38 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, 
у х в а л и в:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 25.05.2025-100001950 від 25.05.2025 у розмірі 6 480  (шість тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» сплачений судовий збір в розмірі 690 (шістсот дев`яносто) гривень 38 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. № 133-А, м. Київ, 01032.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуюча суддя: Оксана КОВАЛЮК