КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 755/14574/25 Головуючий 1-ї інстанції: Федосєєв С.В.
Провадження № 33/824/5506/2025 Доповідач: Яковлева В.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Левочка Ярослава Андрійовича на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 16 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 173 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення:
за ч. 1 ст. 130 КпАП України - у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
- за ст. 173 КУпАП - у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 119 (сто дев`ятнадцять) грн.;
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 16 вересня 2025 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а справу в цій частині закрити.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник зазначає про те, що підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у суду не було. Зауважує, що згідно наданого до суду відеозапису, ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, оскільки автомобіль був у нерухомому стані. Працівники поліції за порушення Правил дорожнього руху його не зупиняли, а відповідно виходячи з судової практики, не було підстав для перевірки на стан алкогольного сп`яніння, а тому ОСОБА_1 мав право відмовитися від проходження перевірки на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів або у медичному закладі, про що ним і наголошувалося.
Захисник звертає увагу, що відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення суперечать даним зафіксованим на відеозаписі. Так, згідно наданого до суду протоколу про адміністративне правопорушення, його складено 18.07.2025 року о 05 год. 45 хв., а направлення на огляд на стан сп`яніння набито складено 18.07.2025 року о 04 год. 40 хв. по вул. Алматинській, 54, Дніпровського району м. Києва. Проте, згідно відеозапису, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні направлення на огляд на стан сп`яніння на місці нібито вчинення адміністративного правопорушення не складалися. Разом з тим, відеозапис безпідставно переривався декілька раз. А отже, наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №394978 суперечить вимогам зазначеним в ст.256 КУпАП, оскільки дата та час його складання не відповідають дійсним обставинам справи зафіксованим на відеозаписі, а тому даний протокол не може розглядатися як належний та допустимий доказ.
Крім того, всупереч ч.4 ст.256 цього Кодексу ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст.268 цього кодексу.
Крім того, працівниками поліції було порушено вимоги Закону України про «Про національну поліцію», які полягали у тому, що всупереч вимогам цього Закону, жоден із поліцейських не представився та не надав документів, які підтверджували їх повноваження.
Захисник та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлялись про час та місце розгляду справи у спосіб, передбачений законом. В судове засідання не з`явились, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників, а саме: захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Судом першою інстанцією встановлено, що 18.07.2025 року о 04 год. 22 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «HONDA CIVIC», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Черчіля 2, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Факт відмови зафіксовано на нагрудну боді камери №476817.
Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Приймаючи рішення про визнання винним ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №394978 (а.с.2-3), даних направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.4), відео з камери №476817 на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження на стан сп`яніння (а.с.9).
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги про відсутність факту керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебував у салоні транспортного засобу на місці водія, користувався елементами керування автомобілем, зокрема слухав гучну музику, що свідчить про фактичне використання транспортного засобу. Сам по собі нерухомий стан автомобіля на момент фіксації події не виключає факту керування, оскільки відповідно до судової практики, керування транспортним засобом охоплює не лише його рух, а й перебування особи за кермом у стані готовності до початку руху.
Доводи захисника про відсутність законних підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння також є безпідставними. З відеозапису №476817 вбачається, що ОСОБА_1 перебував у збудженому, агресивному стані, поводився буйно, у зв`язку з чим працівниками поліції здійснювалися заходи щодо його затримання. Наявність таких обставин обґрунтовано дала підстави поліцейським вважати, що особа може перебувати у стані сп`яніння, що відповідало вимогам законодавства.
Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за наявності законних підстав для його проведення утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Посилання захисника на невідповідність часу складання протоколу та направлення на огляд, не свідчать про істотні порушення вимог закону. З відеозапису №476817 встановлено, (момент 01:30:35) о 05 год. 50 хв. поліцейський ознайомлював ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, що підтверджує факт його складання та вручення. Самі по собі технічні розбіжності у фіксації часу не спростовують обставин правопорушення та не тягнуть недопустимості доказів.
Доводи апеляційної скарги про не роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст.268 КУпАП, не знайшли свого підтвердження. З відеозапису вбачається, що о 00:10:08, а також повторно о 01:32:41 поліцейським було роз`яснено особі її права та обов`язки, що відповідає вимогам ч.4 ст.256 КУпАП.
Також безпідставними є твердження захисника про порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію» щодо непред`явлення поліцейськими службових документів. З відеозапису встановлено, що о 00:09:55, на вимогу дружини ОСОБА_1 , працівниками поліції були пред`явлені документи, що підтверджують їх повноваження.
Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та вибіркового тлумачення відеозапису, при цьому вони спростовуються матеріалами справи в їх сукупності. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та правильно застосував норми матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.
Керуючись ст.ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Левочка Ярослава Андрійовича - залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 16 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева