ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року	справа № 620/2566/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, код ЄДРПОУ 21390940), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея 10, м. Львів, код ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
в с т а н о в и в:
на розгляд Чернігівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 справу №620/2566/25 за позовом ОСОБА_1 передано за територіальною підсудністю на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду. 
09.06.2025 справа №620/2566/25 надійшла до Львівського окружного адміністративного суду та, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025, передана на розгляд судді Костецькому Н.В.
З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про відмову у проведенні перерахунку пенсії державного службовця на підставі довідок ГУ ПФУ у Львівській області № 311-Ф від 20.08.2024 та № 314-Ф від 20.08.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця з 20.08.2024 на підставі довідок ГУ ПФУ у Львівській області № 311-Ф від 20.08.2024 та № 314-Ф від 20.08.2024 відповідно до вимог ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.09.2024 звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою щодо перерахунку пенсії державного службовця на підставі довідок про складові заробітної плати. Вважає протиправним рішення ГУ ПФУ у Чернігівській області від 28.08.2024 №913170122240 про відмову у перерахунку пенсії, оскільки відповідач був зобов`язаний провести перерахунок її пенсії з моменту підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до ст. 37-1 Закону №3723-ХІІ.
Ухвалою суду від 13.06.2025 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 02.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області правом на подання відзиву, передбаченим ст. 162 КАС України, не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив. Відповідач-1 належним чином був повідомлений про відкриття провадження у справі, що підтверджується довідкою від 03.07.2025 про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача. 
Відповідач-2, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що чинним законодавством України не визначено суб`єктивного права як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов`язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям. Просить відмовити в задоволенні позову.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.
21.08.2024 позивач звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою щодо перерахунку пенсії «Перехід на пенсію за іншим Законом», надавши до заяви довідку від 20.08.2024 №311-Ф про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідку від 20.08.2024 №314-Ф про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані ГУ ПФУ у Львівській області.
За принципом екстериторіальності, заяву та документи позивача розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та рішенням №913170122240 від 28.08.2024 відмовило позивачу в перерахунку «Перехід на пенсію за іншим Законом». 
Рішення мотивоване тим, що позивач з 24.07.1993 отримує пенсію державного службовця, а Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» не передбачено можливість здійснення перерахунків уже призначених пенсій державним службовцям. 
Вважаючи протиправним оскаржуване рішення відповідача-1, позивач звернулась до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. 
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 року визначалися Законом України «Про державну службу» від 19.12.1993 №3723-VIII (далі - Закон №3723-VIII). 
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ (далі - Закон №889-VІІІ). 
Згідно підп. 1 п. 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ, визнано таким, що втратив чинність Закон №3723-VIII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. 
Відповідно до ст. 90 Закону №889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону №1058-IV. 
Суд встановив, що позивачу з 24.07.1993 призначено пенсію за віком за нормами Закону № 3723-ХІІ.
21.08.2024 позивач звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою щодо перерахунку пенсії «Перехід на пенсію за іншим Законом», надавши до заяви довідки про складові заробітної плати від 20.08.2024 №№311-Ф, 314-Ф, видані ГУ ПФУ у Львівській області.
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та рішенням №913170122240 від 28.08.2024 відмовило позивачу в перерахунку пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати, оскільки Законом №889-VІІІ не передбачено можливість здійснення перерахунків уже призначених пенсій державним службовцям. 
Предметом судового розгляду є питання з`ясування правомірності повторного застосування положень Закону № 3723-XІІ для перерахунку такої пенсії на підставі нових довідок про складові заробітної плати, виданих за посадою, з якої особа звільнилася з державної служби, та встановлення наявності у неї відповідного суб`єктивного права. 
У постановах від 19.03.2025 у справі №300/936/23 та від 25.07.2025 у справі №140/5363/24 Верховним Судом викладено правовий висновок, згідно з яким ані Закон №889-VIII, ані Закон №1058-IV не містять положень, які б передбачали підстави або механізм для перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною (збільшенням) розміру заробітної плати діючих службовців. Аналогічним чином, жодних підстав для такого перерахунку не передбачає і стаття 37 Закону №3723-ХІІ, яка регламентує порядок призначення пенсії за віком державним службовцям. 
Верховний Суд у згаданих постановах також наголосив на принципі прямої дії закону в часі: до правовідносин щодо перерахунку пенсій підлягає застосуванню законодавство, чинне на момент звернення за перерахунком або переведенням, а не те, що діяло на час первинного призначення пенсії. Отже, законодавство, чинне на момент звернення позивачки, не передбачало можливості проведення перерахунку пенсії державного службовця, зокрема на підставі поданих нею довідок про оновлені складові заробітної плати. 
Враховуючи викладене, суд вважає, що у позивача відсутні правові умови для реалізації права на отримання пенсії державного службовця відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII та статті 37 Закону України №3723-XІІ. Зазначені положення не передбачають можливості повторного призначення або перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку із зміною складових заробітної плати після припинення державної служби. 
При розгляді даної справи суд бере до уваги правову позицію, викладену у Рішенні Конституційного Суду України від 23 грудня 2022 року №3-р/2022 у справі №3-132/2018 (5462/17), ухваленому за конституційною скаргою щодо перевірки на відповідність Конституції України підпункту 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VIII.
У зазначеному Рішенні Конституційний Суд України визнав вказане положення таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), у частині, в якій воно унеможливлювало здійснення перерахунку пенсій, призначених відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XІІ зі змінами. Водночас Суд наголосив на обов`язку Верховної Ради України внести відповідні законодавчі зміни з метою врегулювання порядку і механізму перерахунку пенсій, призначених за зазначеною нормою, з урахуванням приписів Конституції України, принципу правової визначеності та висновків цього Рішення.
Таким чином, Конституційний Суд України підтвердив необхідність законодавчого унормування механізму реалізації права на перерахунок пенсії державного службовця, однак до моменту такого врегулювання саме по собі визнання норми неконституційною не створює підстав для автоматичного перерахунку пенсії в судовому порядку без відповідного законодавчого механізму.
Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права були викладені у постанові Верховного Суду від 28.02.2023 року у справі № 520/6418/21.
За наведених обставин суд робить висновок про відсутність підстав для перерахунку та виплати пенсії позивача на підставі довідок про складові заробітної плати від 20.08.2024 №№311-Ф, 314-Ф, внаслідок чого оскаржуване рішення відповідача-1 є правомірним та таким, що відповідає вимогам закону. 
Згідно із вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про відмову у задоволенні позову повністю.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України розподілу не підлягають. 
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ухвалив:
у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст судового рішення складено 25.02.2026 року.

Суддя	Костецький Назар Володимирович