Справа № 646/59/26 
№ провадження 2-о/646/15/2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року        м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова 
у складі: головуючого - судді Барабанової В.В.,
при секретарі судового засідання Ільченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Проніна Віра Миколаївна, заінтересована особа: Державний архів Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, - 
встановив:

Заявник ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Проніну В.М. звернулась до Основ`янського районного суду міста Харкова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, якою просила встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , актовий запис №551 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була чотириюрідною сестрою ОСОБА_1 , паспорт № НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .
В обґрунтування поданої заяви представник заявника зазначила, що  ОСОБА_1 є чотириюрідною сестрою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно, є спадкоємцем п`ятої черги за законом.
Так, з метою прийняття спадщини в установленому законом порядку ОСОБА_1 зверталась до Державного архіву Харківської області для отримання документів на підтвердження родинних відносин з ОСОБА_2 , яка відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , актовий запис №551 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У відповідях Державного архіву Харківської від 10.10.2025 №01-44/4385 та від 10.10.2025 №01-44/3945 було надано архівну довідку №01-44/4385, ксерокопію метричного запису про народження 25 вересня 1909 року «ОСОБА_9» (так у документі), батько якого «города Константинограда мещанинъ ОСОБА_3 » (так у документі) у місті Костянтинограді Полтавської губернії (Ф. - 1037, оп.4, спр. 150, арк.. 231зв.-232) та архівну довідку №01-44/3945, ксерокопію метричного запису про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 «ОСОБА_31» (так у документі) у місті Костянтинограді Полтавської губернії (Ф.-1037,оп.4, спр.144, арк.. 238 зв-239)
Так, матір`ю ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 , дата видачі 16.12.1963, актовий запис №231 є ОСОБА_4 , яка відповідно до свідоцтва про припинення одруження НОМЕР_14 від 11.11.1968 р., актовий запис №105, яка після розірвання шлюбу повернула своє дівоче прізвище « ОСОБА_5 ».
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 04.09.1935, актовий запис №101 матір`ю ОСОБА_6 є ОСОБА_7 , яка, відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_8 від 09.05.1932, актовий запис №34 змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_8 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ».
Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_9 від 27.09.1909, актовий запис №40, батьком ОСОБА_9 є ОСОБА_10 .
В наданих архівних довідках від №01-44/4385 міститься інформація, що є запис №40 про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 та хрещення 27 вересня 1909 року «ОСОБА_9» (так у документі), батьки якого «города Константинограда мещанинъ ОСОБА_3 и его законная жена ОСОБА_11 » (так у документі). Обоє православного віросповідання. Хрещені батьки: «горда Константинограда мещане ОСОБА_32 и ОСОБА_12 » (так у документі). Підстава: Ф.-1037, оп.4 спр.150,арк.. 231зв-232.
Згідно зі свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_10 від 19.11.1994, актовий запис №186, ОСОБА_13 вийшла заміж та змінила своє прізвище на « ОСОБА_14 », так, відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_11 від 14.06.1973, актовий запис №161, її батьком є ОСОБА_15 .
Згідно зі свідоцтвом про народження серія НОМЕР_12 від 14.08.1948, актовий запис №116 батьком ОСОБА_16 є ОСОБА_17 (так у документі).
В наданих архівних довідках від №01-44/3945 міститься інформація, що є запис №19 про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 та хрещення 13 квітня 1908 року «ОСОБА_31» (так у документі), батьки якого «мещанинъ ОСОБА_18 и его законная жена ОСОБА_19 » (так у документі). Обоє православного віросповідання. Хрещені батьки: «мещане ОСОБА_20 и ОСОБА_21 » (так у документі). Підстава: Ф.-1037, оп.4 спр. 144, арк.. 238зв-239.
З наявної інформації ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (так у документі) та ОСОБА_18 (так у документі) є рідними братами.
З метою підтвердження цієї інформації 25.10.2025 було направлено адвокатський запит до Державного архіву Харківської області з проханням перевірити наявність відомостей про народження ОСОБА_3 («города Константинограда мещанинъ ОСОБА_3 и его законная жена ОСОБА_11 » так у документі) та відомості про народження ОСОБА_18 («мещанинъ ОСОБА_18 и законная его жена ОСОБА_19 » так у документі) з 1820 року, та в разі наявності відповідних відомостей, надати копію (витяг) свідоцтво про народження або відповідних архівний запис про народження.
З відповіді 20.11.2025 №01-44/46494650 Державний архів Харківської області повідомляє, що в метричних книгах церков Різдва Богородиці та Благовіщенській по місту Костянтинограду Полтавської губернії за 1820-1900 року метричних записів про народження ОСОБА_10 та ОСОБА_22 немає.
Так, ОСОБА_1 направила заяву Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Парусовій Галині Михайлівні, яка відкрила спадкову справу ОСОБА_2 , щодо підтвердження достатності документів для встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та з проханням перевірити, чи достатньо наявного пакету документів для підтвердження родинних відносин між нею та ОСОБА_2 для отримання свідоцтва про право на спадщину.
З відповіді нотаріуса від 06.12.2025 убачається, що з наданих копій документів та відомостей, що містяться у матеріалах справи, не є можливим встановлення родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через відсутність необхідних відомостей та наявних розбіжностей. Так, зокрема:
1. Наявні розбіжності у відомостях про народження ОСОБА_23 та ОСОБА_24 / ОСОБА_25 (розбіжності у копіях архівних довідках).
2. Відсутній документ про народження ОСОБА_24 / ОСОБА_25 ,
3. Наявні розбіжності у відомостях про народження ОСОБА_9 : у копії свідоцтва прізвище батька зазначено " ОСОБА_8 ", у копії архівної довідки його прізвище зазначено " ОСОБА_24 ".
4. Відсутній документ про народження ОСОБА_24 / ОСОБА_10 .
Зважаючи на зазначене, приватний нотаріус надав рекомендацію звернутися до суду.
У зв`язку з вищевикладеним, заявник звернулася до суду.
У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, від представника заявниці надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримали та просили задовольнити.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, із заявами до суду не звертався.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 є чотириюрідною сестрою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно, є спадкоємцем п`ятої черги за законом.
Так, з метою прийняття спадщини в установленому законом порядку ОСОБА_1 зверталась до Державного архіву Харківської області для отримання документів на підтвердження родинних відносин з ОСОБА_2 , яка відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , актовий запис №551 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У відповідях Державного архіву Харківської від 10.10.2025 №01-44/4385 та від 10.10.2025 №01-44/3945 було надано архівну довідку №01-44/4385, ксерокопію метричного запису про народження 25 вересня 1909 року «ОСОБА_9» (так у документі), батько якого «города Константинограда мещанинъ ОСОБА_3 » (так у документі) у місті Костянтинограді Полтавської губернії (Ф. - 1037, оп.4, спр. 150, арк.. 231зв.-232) та архівну довідку №01-44/3945, ксерокопію метричного запису про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 «ОСОБА_31» (так у документі) у місті Костянтинограді Полтавської губернії (Ф.-1037,оп.4, спр.144, арк.. 238 зв-239)
Так, матір`ю ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 , дата видачі 16.12.1963, актовий запис №231 є ОСОБА_4 , яка відповідно до свідоцтва про припинення одруження НОМЕР_14 від 11.11.1968, актовий запис №105, яка після розірвання шлюбу повернула своє дівоче прізвище « ОСОБА_5 ».
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 04.09.1935, актовий запис №101 матір`ю ОСОБА_6 є ОСОБА_7 , яка, відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_8 від 09.05.1932, актовий запис №34 змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_8 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ».
Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_9 від 27.09.1909, актовий запис №40, батьком ОСОБА_9 є ОСОБА_10 .
В наданих архівних довідках від №01-44/4385 міститься інформація, що є запис №40 про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 та хрещення 27 вересня 1909 року «ОСОБА_9» (так у документі), батьки якого «города Константинограда мещанинъ ОСОБА_3 и его законная жена ОСОБА_11 » (так у документі). Обоє православного віросповідання. Хрещені батьки: «горда Константинограда мещане ОСОБА_20 и ОСОБА_12 - девица» (так у документі). Підстава: Ф.-1037, оп.4 спр.150,арк.. 231зв-232.
Згідно зі свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_10 від 19.11.1994, актовий запис №186, ОСОБА_13 вийшла заміж та змінила своє прізвище на « ОСОБА_14 », так, відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_11 від 14.06.1973, актовий запис №161, її батьком є ОСОБА_15 .
Згідно зі свідоцтвом про народження серія НОМЕР_12 від 14.08.1948, актовий запис №116, батьком ОСОБА_16 є ОСОБА_17 (так у документі).
В наданих архівних довідках від №01-44/3945 міститься інформація, що є запис №19 про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 та хрещення 13 квітня 1908 року «ОСОБА_31» (так у документі), батьки якого «мещанинъ ОСОБА_18 и его законная жена ОСОБА_19 » (так у документі). Обоє православного віросповідання. Хрещені батьки: «мещане ОСОБА_20 и ОСОБА_21 » (так у документі). Підстава: Ф.-1037, оп.4 спр. 144, арк.. 238зв-239.
З наявної інформації ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (так у документі) та ОСОБА_18 (так у документі) є рідними братами.
З метою підтвердження цієї інформації 25.10.2025 було направлено адвокатський запит до Державного архіву Харківської області з проханням перевірити наявних відомостей про народження ОСОБА_3 («города Константинограда мещанинъ ОСОБА_3 и его законная жена ОСОБА_11 » так у документі) та відомості про народження ОСОБА_18 («мещанинъ ОСОБА_18 и законная его жена ОСОБА_19 » так у документі) з 1820 року, та в разі наявності відповідних відомостей, надати копію (витяг) свідоцтво про народження або відповідних архівний запис про народження.
З відповіді 20.11.2025 №01-44/46494650 Державний архів Харківської області повідомляє, що в метричних книгах церков Різдва Богородиці та Благовіщенській по місту Костянтинограду Полтавської губернії за 1820-1900 року метричних записів про народження ОСОБА_10 та ОСОБА_22 немає.
Так, ОСОБА_1 направила заяву Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Парусовій Галині Михайлівні, яка відкрила спадкову справу ОСОБА_2 , щодо підтвердження достатності документів для встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та з проханням перевірити, чи достатньо наявного пакету документів для підтвердження родинних відносин між нею та ОСОБА_2 для отримання свідоцтва про право на спадщину.
З відповіді нотаріуса від 06.12.2025 вбачається, що з наданих копій документів та відомостей, що містяться у матеріалах справи, не є можливим встановлення родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через відсутність необхідних відомостей та наявних розбіжностей. Так, зокрема:
1. Наявні розбіжності у відомостях про народження ОСОБА_23 та ОСОБА_24 / ОСОБА_25 (розбіжності у копіях архівних довідках).
2. Відсутній документ про народження ОСОБА_24 / ОСОБА_25 ,
3. Наявні розбіжності у відомостях про народження ОСОБА_9 : у копії свідоцтва прізвище батька зазначено " ОСОБА_8 ", у копії архівної довідки його прізвище зазначено " ОСОБА_24 ".
4. Відсутній документ про народження ОСОБА_24 / ОСОБА_10 .
Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.
Згідно з ч. ч. 13 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з пунктом 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.
Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.
Доказом родинних відносин є зокрема свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії судових рішень, які набрали законної сили щодо встановлення факту родинних відносин.
Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
При цьому, у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
При цьому, навіть у разі встановлення у передбаченому законом порядку факту родинних відносин, ОСОБА_1 матиме право на спадкування, як спадкоємиця за законом п`ятої черги.
Натомість, процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №640/10329/16).
Отже, враховуючи що ОСОБА_1 було подано заяву до суду з метою захисту своїх прав та інтересів при вирішенні питання щодо оформлення спадщини, а не для вирішення спору про право на спадщину, вважаю, що дану справу можливо розглянути в порядку окремого провадження.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).
У статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (частина перша статті 1265 ЦК України).
Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).
Подібні висновки висловленні у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 644/6925/19 (провадження № 61-14618св20) та від 12 липня 2021 року у справі № 449/496/18 (провадження № 61-2557св20), від 26 квітня 2023 року у справі № 2-350/2004 (провадження № 61-7128св20), від 14 лютого 2024 року у справі № 404/7153/20 (провадження № 61-2913св23), від 28 лютого 2024 року у справі № 201/8818/21 (провадження № 61-8705св23).
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 02.09.2025, актовий запис 551, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті вона була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема, квартира, у якій проживала померла. 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №638/15738/17 (провадження № 61-15921св19), зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.
Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.
Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.
Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.
Оскільки, з відповіді Державного архіву Харківської області вбачається, що документального підтвердження в метричних книгах церков Різдва Богородиці та Благовіщенській по місту Костянтинограду Полтавської губернії за 1820-1900 роки метричних записів про народження ОСОБА_10 та ОСОБА_26 немає, то у ОСОБА_1 немає документальної можливості підтвердити свої родинні відносини з ОСОБА_2 .
Таким чином, ОСОБА_1 додає сумісні фотографії з ОСОБА_27 як засіб доказування на підтвердження сімейних відносин.
Так, на сумісній фотографії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зображено, як вони стоять разом на центральній площі Києва - Майдані Незалежності, під час візиту ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , на звороті фотографії міститься напис «ОСОБА_33 о Днях пребывания в столице Украины на Крещатике! ОСОБА_33, не блатуй и не балуйся! Будь умницей и слушайся и не обижай маму, а также и папу. Старайся по званию. Сентябрь 1991 года» (мова оригіналу), з особистим підписом ОСОБА_2 , також, є сумісна фотографія ОСОБА_28 , ОСОБА_2 та їхніх матерів ОСОБА_4 , ОСОБА_29 .
Та наявні сумісні фотографії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в місті Одеса, де вони спільно проводять час, дата фотографій 2018 р. та фотографія з м. Києв, де зображені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_30 .
Також, ОСОБА_2 направляла ОСОБА_1 свою фотографію, де зображено, що вона в колі друзів святкує свій день народження з надписом на зворотній стороні «Это мой день рождения в 2000 г. на роботе среди сотрудников.».
Додатково, ОСОБА_1 періодично фінансово допомагала ОСОБА_2 , про що свідчать копії платіжних виписок з ПриватБанку, так, ОСОБА_1 переказувала ОСОБА_2 23.02.2025 суму 3015,08 гривень, 08.03.2025 суму 1005,03 гривень, 13.03.2025 суму 502,51 гривень, 03.05.2025 суму 301,51 гривень, 10.05.2025 суму 17050,00 гривень, 20.06.2025 суму 4020,10 гривень, 12.07.2025 суму 502,51 гривень.
Все це свідчить про наявність тісних та стійких сімейних (родинних) зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які підтверджуються не одним, а сукупністю різних та взаємопов`язаних доказів. Хоча первинні документи про народження - актові записи та свідоцтва - у зв`язку з давністю часу та відсутністю відповідних метричних записів не збереглися, сукупність інших доказів дає змогу достовірно встановити факт спорідненості між зазначеними особами.
Надані спільні фотографії різних років, листи та підписи ОСОБА_2 особистого характеру, спільні зображення з їхніми матерями, матеріали сімейного листування, а також документальні підтвердження регулярної фінансової допомоги з боку ОСОБА_1 - усе це узгоджується між собою та підтверджує існування близьких родинних відносин. Характер наявних доказів відповідає правовим позиціям Верховного Суду щодо допустимості використання будь-яких належних доказів для встановлення юридично значущого факту родинних відносин, зокрема у випадках, коли первинні документи відсутні або їх відновлення є неможливим.
Враховуючи неможливість отримання офіційних документів, які б підтверджували родинні зв`язки, а також беручи до уваги всю сукупність наданих доказів, які у своїй взаємній узгодженості та змістовній характеристиці достовірно підтверджують родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наявні правові підстави для встановлення судом відповідного юридичного факту у порядку статті 315 ЦПК України.
Таким чином, суддя дійшов висновку про обґрунтованість заяви.
Керуючись ст.ст. 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд - 

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Проніна Віра Миколаївна, заінтересована особа: Деражавний архів Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , актовий запис №551 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була чотириюрідною сестрою ОСОБА_1 , паспорт № НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відомості про учасників справи:
заявник:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації ВПО: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;
представник заявника: адвокат ПРОНІНА ВІРА МИКОЛАЇВНА, ел. Пошта ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: Харківська область, м. Харків, РНОКПП НОМЕР_13 ;
заінтересована особа: Державний архів Харківської області, адреса: 61005, м. Харків, проспект Героїв Харкова, 7, ЄДРПОУ 03494422.

Суддя: Вікторія БАРАБАНОВА