справа № 723/2292/25 
провадження № 2/208/2366/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

06 лютого 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Кіблицької М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, - 

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бойко О.О. звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства.
В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що у березні 2023 року ОСОБА_1 познайомився з ОСОБА_3 . У подальшому між ними періодично були інтимні стосунки.
При цьому на момент знайомства з позивачем ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , однак фактичних шлюбних відносин з останнім не підтримувала.
Приблизно з березня 2024 року внаслідок проходження позивачем військової служби та тривалого перебування на лінії бойового зіткнення спілкування між ним та ОСОБА_3 тимчасового припинилося.
У серпні 2024 року позивач дізнався, що ОСОБА_3 вагітна, а також про розірвання шлюбу між нею та відповідачем.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась спільна дитина позивача та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 .
На момент народження дитини шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.
При цьому при реєстрації народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану було застосовано норми ч. 2 ст.122 СК України, у зв`язку з чим батьком дитини було зареєстровано відповідача ОСОБА_2 .
З метою підтвердження свого батьківства позивач звернувся до Генетичного центру м.Чернівців ТОВ «Медікал Геномікс Україна». Висновком про біологічне батьківство №MGU1807 від 10.04.2025 встановлено ймовірність біологічного батьківства позивача відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 99,9999999999%.
Тому, представник позивача просить суд: 
- визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у місті Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області, про що Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24 жовтня 2024 року складено актовий запис №1332.
- зобов`язати Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни в актовий запис №1332 від 24 жовтня 2024 року, про народження дитини ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області, змінивши в графі батько - ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , про що видати відповідне свідоцтво.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Бойко О.О. не з`явились, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 не з`явилась, надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що проти задоволення позову не заперечує, просить позов задовольнити в повному обсязі, також просить розгляд справи проводити за її відсутністю.
В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Ухвалою суду від 17 липня 2025 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з свідоцтва про народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.19).
Згідно рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 14 серпня 2024 року по справі №723/1773/24 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.20-21).
Згідно копії висновку про біологічне батьківство за № MGU1807 (номер заключення (HID25-001773/C1F1) від 10.04.2025 року, наданого ТОВ «ГенКод Діагностик», встановлено, що біологічне батьківство донора зразка маркованого « ОСОБА_1 » щодо донора зразка маркованого « ОСОБА_4 » не може бути виключено, оскільки у них виявлено збіг алелів по всім 21 інформативним локусам. Ймовірність батьківства: 99,9999999999% (а.с.22-23). 
Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Щодо позовної вимоги про визнання батьківства, суд зазначає наступне. 
У статті 51 Конституції України, частинах другій, третій статті 5 СК України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.
Згідно ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 126 СК України).
Згідно із частиною третьою статті 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (частина друга статті 128 СК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Схожий за змістом правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 та від 11 січня 2023 року у справі № 504/4181/17.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 29 квітня 2019 року у справі «Міфсуд проти Мальти» («Mifsud v. Malta», заява № 62257/15) зазначено, що ДНК-тест - це науковий метод, наявний (у той час - на початку 2000-х і донині) для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.
Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, висновок про біологічне батьківство за № MGU1807 (номер заключення (HID25-001773/C1F1) від 10.04.2025 року, наданий ТОВ «ГенКод Діагностик», суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Так, з урахуванням вимог ст. 134 СК України, вимога позивача про зобов`язання видати нове свідоцтво про народження не підлягає задоволенню, оскільки підставою для його видачі є внесення відповідних змін до актового запису про народження.
Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн. з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 125, 128, 134, 135, 180, 182, 183 СК України, ст.ст. 7, 19, 258, 259, 264, 268, 272, 273, 280-289, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, - 

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Першому відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №1332 від 17 травня 2025 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме: в графі «батько» зазначити - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, запис про матір - залишити без змін.
В іншій частині позовних вимог, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. на користь ОСОБА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.  У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ЄДРПОУ - 44956923, адреса: Чернівецька область, м. Чернівці, вул.Ольги Кобилянської, буд.29.

Суддя  Похваліта С. М.