УХВАЛА

09 квітня 2026 року 
м. Київ

справа №380/10743/24
адміністративне провадження № К/990/21297/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Єзерова А.А., Рибачука А.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 (у складі судді Костецького Н.В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 (у складі колегії суддів: Пліша М.А., Мікули О.І., Судової-Хомюк Н.М.) у справі № 380/10743/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шафран Роман Іванович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Авто Сервіс», Дочірнє підприємство «Львівтрансспецбуд», Товариство з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Львівспецбуд», про визнання протиправним та скасування наказу,
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1.  ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шафран Р.І., Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Авто Сервіс», Дочірнє підприємство «Львівтрансспецбуд» Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого підприємства «Львівспецбуд», Товариство з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Львівспецбуд», в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про часткове задоволення скарги» № 1331/5 від 03.05.2024 в частині відмови у задоволенні його скарги від 03.06.2022, а саме: пункт 3 цього наказу, яким відмовлено у задоволенні його скарги щодо визнання таким, що прийняте з порушенням законодавства, рішення від 22.04.2021 № 57798316 приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Шафрана Р.І.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що оскаржуване ним до відповідача рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Шафрана Р.І. № 57798316 від 22.04.2021 про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.2021 підлягає скасуванню, оскільки воно прийняте на основі документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно у зв`язку із суперечностями у відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та тих, що містилися в документах, наданих на підтвердження права власності ДП «Львівтрансспецбуд» на нежитлову будівлю. Крім того, Міністерство юстиції України, анулювавши рішення державного реєстратора Тузяка П.Т. в силу закону мало обов`язок припинити наступну державну реєстрацію права, а саме: рішення № 57798316 від 22.04.2021, відновивши попереднє становище, що існувало до прийняття першого рішення.
2. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
3. Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. 
4. Ухвалою Верховного Суду від 28.05.2025 визнано поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження зазначених рішень, поновлено вказаний строк та відкрито касаційне провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
5. Відповідач у відзиві на касаційну скаргу позивача просить залишити оскаржувані позивачем рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. 
6. Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Авто Сервіс» у відзиві на касаційну скаргу позивача просить залишити оскаржувані рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
7. Інші учасники справи правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористалась.
8. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
9. Судами встановлено, що 03.06.2022 позивач звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою, у якій, зокрема, просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50173203 від 12.12.2019, прийняте державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком П.Т.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57798316 від 22.04.2021, прийняте приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.І.
В обґрунтування скарги позивач зазначав, що він є учасником із часткою 50% у статутному капіталі ТОВ ВП «Львівспецбуд», яке в свою чергу володіє 100% статутного капіталу Дочірнього підприємства «Львівтранспецбуд». ТОВ ВП «Львівспецбуд» є власником нежитлової будівлі на підставі договору купівлі-продажу від 19.08.1999, укладеного між Дочірнім підприємством АТК «Турист» та ТОВ ВП «Львівспецбуд». Рішенням № 50173203 від 12.12.2019 державний реєстратор Тузяк П.Т. відкрив розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на нежитлову будівлю та зареєстрував право власності на неї за ДП «Львівтранспецбуд». В свою чергу, приватний нотаріус Шафран Р.І. рішенням № 57798316 від 22.04.2021 зареєстрував перехід права власності на нежитлову будівлю до ТОВ «Захід Авто Сервіс» на підставі договору купівлі-продажу. Однак, реєстратори не врахували, що власником нежитлової будівлі є ТОВ ВП «Львівспецбуд», а не його дочірнє підприємство.
10. Наказом Міністерства юстиції України від 21.12.2022 № 3495/7 «Про залишення скарги без розгляду по суті» скаргу позивача від 03.06.2022 залишено без розгляду по суті у зв`язку із спливом строку подання скарги.
11. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 у справі № 380/18763/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2024, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 3495/7 від 21.12.2022 «Про залишення скарги без розгляду по суті».
12. Наказом Міністерства юстиції України від 03.05.2024 №1331/5 «Про часткове задоволення скарги», за результатами розгляду скарги позивача від 03.06.2022, скаргу задоволено частково:
- визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення від 12.12.2019 № 50173203 державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка П.Т.;
- відмовлено у задоволенні скарги щодо скасування рішення від 22.04.2021 № 57798316 приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Шафрана Р.І. у зв`язку з відповідністю рішення законодавству у сфері державної реєстрації прав;
- тимчасово заблоковано державному реєстратору Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяку П.Т. доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.
Зазначений наказ прийнято на підставі висновку центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 04.04.2024 за результатами розгляду скарги позивача від 03.06.2022, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.06.2022 за № СК-1011-22.
13. Не погоджуючись із наказом Міністерства юстиції України від 03.05.2024 № 1331/5 в частині відмови у задоволенні скарги про скасування рішення приватного нотаріуса Шафрана Р.І., позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
14. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що наказ від 03.05.2024 № 1331/5 в частині відмови у задоволенні скарги позивача від 03.06.2022 щодо скасування рішення від 22.04.2021 № 57798316, прийнятого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.І., прийнятий відповідачем в порядку та спосіб, що визначені чинним законодавством України
При цьому суди вважали безпідставними та необґрунтованими твердження позивача про те, що Міністерство юстиції України, анулювавши рішення державного реєстратора Тузяка П.Т., в силу закону мало обов`язок припинити наступну державну реєстрацію права, а саме: рішення № 57798316 від 22.04.2021, прийняте приватним нотаріусом Шафраном Р.І., тим самим, відновивши попереднє становище, що існувало до прийняття першого рішення.
15. Крім цього, суди з посиланням на постанови Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 461/2565/20 та від 20.12.2023 у справі № 523/4642/22 та положення статті 50 Закону України «Про нотаріат», зазначили, що оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства як спір про право.
ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
16. Касаційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що суди першої та апеляційної інстанцій застосували в оскаржуваних судових рішеннях положення статті 2 КАС України, пункту 9 (пункту 8 у попередній редакції) Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, статей 10, 24, 26, 37 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) без урахування висновків щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 804/5911/17, від 23.02.2021 у справі № 804/6119/17, від 19.06.2024 у справі № 400/6073/21 та від 12.06.2024 у справі № 420/8202/23.
Позивач зазначає, що суди не надали належної оцінки факту наявності під час державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.2021 суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
17. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.
18. Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
19. Такі виключні випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
20. Отже, законодавець чітко визначив, які судові рішення, з яких підстав і у яких випадках можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.
21. Відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:
суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду;
спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
22. Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
23. У постанові від 19.05.2020 (справа № 910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС України презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.
24. В касаційній скарзі позивач вказує, що судами попередніх інстанцій не враховано висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 26.01.2021 у справі № 804/5911/17, від 23.02.2021 у справі № 804/6119/17, від 19.06.2024 у справі № 400/6073/21 та від 12.06.2024 у справі № 420/8202/23.
25. Так, предметом розгляду у справі № 804/5911/17 був наказ та висновок Міністерства юстиції України про скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок. Підставою для скасування рішень про державну реєстрацію прав, прийнятих реєстратором та тимчасового блокування доступу до Державного реєстру прав був висновок Комісії про порушення державним реєстратором пункту 3 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV, що виразилося у проведенні державної реєстрації права оренди без інформації про наявність або відсутність вже зареєстрованих до 01.01.2013 прав на відповідні земельні ділянки, що призвело до подвійної реєстрації права оренди на одну і ту саму земельну ділянку за різними суб`єктами.
26. У справі № 804/6119/17 спір стосувався правомірності наказів Міністерства юстиції України в частині тимчасового блокування доступу приватного нотаріуса до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Як установили суди у вказаній справі державний реєстратор, приймаючи рішення про державну реєстрацію права оренди, не перевіряв відомостей щодо наявності чи відсутності зареєстрованих до 2013 року речових прав на відповідні земельні ділянки.
27. Предметом розгляду у справі № 400/6073/21 був наказ Міністерства юстиції України про відмову у задоволенні скарги на дії приватного нотаріуса при посвідченні та здійсненні державної реєстрації договору про відступлення прав вимоги за іпотечним зобов`язанням. 
У цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що прийняття наказу про відмову у задоволенні скарги без наведення належних мотивів та обґрунтувань, не може вважатися таким, що відповідає засадам належного урядування, визначеним, зокрема частиною другою статті 2 КАС України, а тому не може вважатися правомірним. Суд виснував, що фактично скарга позивача не була розглянута по суті поставлених в ній питань.
28. У справі № 420/8202/23 спір стосувався правомірності наказу Міністерства юстиції України про відмову у задоволені скарги на дії державного реєстратора щодо внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про керівника і місцезнаходження юридичної особи та виключення відомостей про особу, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи.
У зазначеній справі Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд, виходив з того, що суди першої та апеляційної інстанцій не з`ясували, який перелік документів подавав заявник державному реєстратору для реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, факт витребування (невитребування) Комісією Мін`юсту під час розгляду скарги матеріалів реєстраційної справи у паперовій та/або електронній формі для встановлення документів, на підставі яких державний реєстратор вносив зміни до відомостей про юридичну особу в ЄДР, та, як наслідок, дійшли передчасного висновку, що Мін`юст не мав підстав для відмови у задоволенні такої скарги.
29. Натомість у справі, яка розглядається предметом спору є наказ Міністерства юстиції України в частині відмови у задоволенні скарги позивача щодо анулювання рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення на підставі договору купівлі-продажу. 
30. Аналіз зазначених позивачем постанов Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 804/5911/17, від 23.02.2021 у справі № 804/6119/17, від 19.06.2024 у справі № 400/6073/21 та від 12.06.2024 у справі № 420/8202/23, на які зроблено посилання у касаційній скарзі як на приклад іншого правозастосування, та оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій не дає підстав для висновку про те, що ці рішення прийняті у справах, правовідносини у яких є подібними, що виключає можливість касаційного перегляду рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 за цією касаційною скаргою, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки вони не містять різного тлумачення та умов у підходах застосування правових норм до предмета правового регулювання.
29. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
З урахуванням наведеного, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, підлягає закриттю.
Керуючись статтями 345, 339 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 у справі № 380/10743/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шафран Роман Іванович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Авто Сервіс», Дочірнє підприємство «Львівтрансспецбуд», Товариство з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Львівспецбуд» про визнання протиправним та скасування наказу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді: А.А. Єзеров 

А.І. Рибачук