ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 квітня 2026 року справа №360/1597/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року (повне судове рішення складено 17 жовтня 2025 року) у справі № 360/1597/25 (суддя в І інстанції Свергун І.О.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Адвокат Захаров Олександр Сергійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив:
- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо автоматичного зарахування ОСОБА_1 на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 і Міністерство оборони України протягом п`яти днів з дня набрання рішенням у справі законної сили внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про непридатність ОСОБА_1 до військової служби та про його виключення з військового обліку.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 є громадянином України та перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 , за результатами якого був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, про що було внесено відповідні записи до його військово-облікового документу (надалі – ВОД).
Після того як Міністерством оборони України було презентовано можливість згенерувати електронний військовий документ “РЕЗЕРВ+”, ОСОБА_1 пройшов всі етапи реєстрації, згенерував ВОД та отримав в ньому інформацію, яка не відповідає наразі дійсним обставинам справи. Так, в цьому додатку не міститься інформації, що зазначена вище, тобто взагалі відсутні дані щодо виключення позивача з військового обліку за результатами медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 . При цьому згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 . Таким чином, як вбачається з зазначеного, інформація щодо виключення позивача з військового обліку у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутня, а та інформація, що відображена в додатку “РЕЗЕРВ+”, є недостовірною.
За виправленням даного питання позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Листом № 3345 від 11.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_7 повідомлено, що у 2014 році ІНФОРМАЦІЯ_8 був захопленої незаконними збройними формуваннями та доля облікової інформації, яка залишилась на непідконтрольній Україні території, не відома. На теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_8 відсутній в системі районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Луганської області. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року № 932 позивача шляхом автоматичної верифікації було зараховано на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Вважає, що дії Міністерства оборони України, як держателя Реєстру, по автоматичному зарахуванню позивача на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_9 , а також бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_10 щодо невнесення відомостей про його виключення з військового обліку є протиправними.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою окружного суду від 25.08.2025 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), залучено як другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_11 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: с. Широке, Запорізький район, Запорізька область, 70413), витребувано від відповідачів докази.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_12 , які полягають у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 24.06.2025 та доданих до неї документів про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_12 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.06.2025 та додані до неї документи про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про необхідність застосування ефективного способу захисту порушених прав.

Відповідачами надіслано відзиви, в яких висловлено прохання відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

ОСОБА_1 , згідно тимчасового посвідчення НОМЕР_2 від 04.07.2013 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку з 26.04.2012 знятий з обліку медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_13 , ст. 74а наказу МО України від 2008 № 402, протокол № 10 від 14.02.2010.
З метою формування електронного військово - облікового документу через застосунок Резерв+ позивачем виявлено, що інформація в додатку не відповідає даним паперового військово - облікового документу, оскільки зазначено про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 .
24.06.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_9 із заявою, в якій просив: 
1) Зареєструвати, розглянути цю заяву та протягом п`яти днів з дня її реєстрації внести відповідні зміни, що зазначені у п. 2 прохальної частини;
2) Протягом п`яти днів з дня реєстрації цієї заяви внести до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів достовірну інформацію про його наступні персональні дані:
- Щодо виключення ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_14 ) з військового обліку 04.07.2013 ІНФОРМАЦІЯ_15 (наразі перейменовано в ІНФОРМАЦІЯ_16 ), за станом здоров`я за ст. 37, п. 6, пп.3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
- Щодо проходження ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_14 ) 14.02.2013 медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_17 (після перейменування – ІНФОРМАЦІЯ_16 ), яким було визначено: «НЕПРИДАТНИЙ до військової служби з ВИКЛЮЧЕННЯМ з військового обліку» На підставі ст. 74 «А», наказу МО України № 402 від 14.08.2008.
- Змінити категорію військового обліку з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».
- Змінити «Постанова ВЛК» –на «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку»;
- Змінити «Дата ВЛК» - на «14.02.2013»;
3) Про результати розгляду цієї заяви просив повідомити його в письмовому вигляді на наступну поштову адресу: АДРЕСА_1 , та скан- копію відповіді на наступну поштову електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_18 .
Вказані обставини підтверджуються заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_10 від 07.07.2025 та не заперечуються відповідачами.
У відповідь на своє позивача до ІНФОРМАЦІЯ_9 позивач отримав лист (від 03.07.2025 за вих. № ЩТ/899) в якому, в тому числі, було зазначено наступне: «…Bac автоматично, в ході реалізації Постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 p. № 932, рішенням оператора реєстру вищого штабу, зараховано на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_9 . Додаткового повідомляємо, що рішень про взяття Вас на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_6 не приймалось. На підставі наведеного вище, рекомендуємо Вам звернутися з питанням виправлення відомостей в ІНФОРМАЦІЯ_19 за місцем проживання, відповідно до територіальної належності, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_16 не має достатніх підстав (повноважень) для прийняття рішень з питань актуалізації даних в Реєстрі».
Також з цього питання позивач звернувся з заявою від 07.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Листом № 3345 від 11.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_7 повідомлено, що у 2014 році ІНФОРМАЦІЯ_8 був захоплений незаконними збройними формуваннями та доля облікової інформації, яка залишилась на непідконтрольній Україні території не відома. На теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_8 відсутній в системі районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Луганської області. Також повідомлено, що позивачеві необхідно звернутися до районного (міського) ТЦК та СП відповідної адміністративно-територіальної одиниці для взяття на військовий облік, уточнення облікових даних, проходження медичного огляду військово-лікарською комісією та внесення відомостей до реєстру.
Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з позовом.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
На момент виникнення спірних у цій справі відносин та на час розгляду справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, яка триває по даний час.
Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 визначено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон №2232-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Питання ведення військового обліку громадян України врегульовані Главою VI Закону № 2232-ХІІ.
Так, згідно з частинами першою, п`ятою статті 33 Закону № 2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною шостою статті 37 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які, визнані непридатними до військової служби (пункт 3).
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
На виконання положень частини п`ятої статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30 грудня 2022 року № 1487, якою затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487 в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Згідно з абзацом 3 пункту 20 Порядку № 1487 для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Пунктом 22 Порядку № 1487 встановлено, що взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до пункту 29 Порядку № 1487 у разі виключення призовників, військовозобов`язаних та резервістів з персонально-первинного військового обліку виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у картках первинного обліку ставляться відповідні відмітки.
Абзацами 3, 19 пункту 79 Порядку № 1487 встановлено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.
Взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений (пункт 81 Порядку № 1487).
23 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 154, якою затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі Положення № 154 в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Відповідно до пункту 1 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Пунктом 8 Положення № 154 встановлено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є, зокрема, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
Згідно з абзацом 5 пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Абзацом 2 пункту 14 Положення №154 передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідає за військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулювання відносин у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти), визначені Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року №1951-VIII (далі Закон № 1951-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Так, відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).
Згідно з положеннями частин п`ятої, восьмої, дев`ятої статті 5 Закону № 1951-VIII органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи Служби зовнішньої розвідки України та розвідувального органу Міністерства оборони України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Статтею 9 Закону № 1951-VIII встановлено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру. Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.
16 травня 2024 року Кабінетом Міністрів України затверджено постанову № 559, якою затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок № 559).
Абзацом 1 пункту 3 Порядку № 559 встановлено, що відомості, зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Згідно з підпунктом 12 пункту 8 Порядку № 559 військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності) відомості про перебування на військовому обліку (найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якому громадянин перебуває або знятий (виключений) з військового обліку, та підстава зняття (виключення) з військового обліку).
З наведених норм слідує, що ведення військового обліку покладається, зокрема, на відповідні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. З метою забезпечення ведення військового обліку громадян України функціонує Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, органами ведення якого, є, зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін звертається із відповідною заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач 24.06.2025 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_9 із заявою, в якій просив внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей щодо нього, зокрема, щодо виключення з військового обліку.
З огляду на це, відповідач ІНФОРМАЦІЯ_16 зобов`язаний був розглянути по суті заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи протягом п`яти робочих днів з дати її надходження.
Разом з цим, як свідчать встановлені обставини справи, за результатами поданої позивачем заяви від 24.06.2025 відповідач листом від 03.07.2025 № ЩТ/899 повідомив позивача про його автоматичне, рішенням вищого штабу, зарахування на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_9 , у зв`язку із чим запропонував для вирішення порушених в заяві питань звернутися до відповідного ТЦК та СП за місцем фактичного проживання. Крім того, у своїй відповіді відповідач послався на те, що рішень про взяття позивача на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_6 не приймалось.
Суд зауважує, що зміст зазначеного вище листа не містить відомостей щодо поставлених позивачем питань у його заяві від 24.06.2025. Фактично, такі питання відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_6 не були вирішені, інформацію саме про наявність або відсутність правових підстав для внесення/виправлень відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивачу не було надано.
Тобто, відповідачем по суті не було прийнято рішення ані про задоволення, ані про відмову у задоволенні заяви позивача від 24.06.2025 із зазначенням обґрунтованих та визначених законом підстав, а лист від 03.07.2025 № ЩТ/899 не може вважатись належним результатом розгляду поданої позивачем заяви з наданням обґрунтованої відповіді по суті заданих питань.
Відсутність сформованої облікової документації ОСОБА_1 , на що посилається відповідач у відзиві, не може слугувати підставою для ухилення від виконання визначених законом обов`язків, адже ІНФОРМАЦІЯ_6 не заперечується факт перебування позивача на військовому обліку саме у нього.
Зазначене свідчить про формальний підхід відповідача до розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.06.2025 про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неналежний та формальний розгляд відповідачем № 3 заяви ОСОБА_1 від 24.06.2025 про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зокрема, щодо виключення з військового обліку.
Суд не надає правову оцінку медичним документам, долученим ОСОБА_1 до матеріалів справи, оскільки вказані документи фактично не були предметом розгляду органом, уповноваженим ухвалювати рішення про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яким у даному випадку є ІНФОРМАЦІЯ_16 .
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідачів № 1 та № 2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про непридатність ОСОБА_1 до військової служби та про його виключення з військового обліку, суд зазначає таке.
По-перше, як установлено судом, відповідно до статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Тобто, до вказаних органів не віднесено обласні ТКЦ та СП.
Також суд звертає увагу на наступне.
На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.
Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.
У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.
Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Таким чином, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 та від 22.01.2020 у справах № 1640/2594/18 та № 826/9749/17 відповідно.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.08.2022 у справі № 640/22426/20, адміністративний суд, перевіряючи правомірність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Суд зауважує, що у цій справі відповідач ІНФОРМАЦІЯ_16 здійснив неналежний розгляд заяви позивача від 24.06.2025 про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, фактично не прийнявши рішення за результатами розгляду цієї заяви (ані про її задоволення, ані про відмову).
За таких обставин окружний суд обґрунтовано вважав передчасними вимоги позивача, які стосуються зобов`язання відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про непридатність ОСОБА_1 до військової служби та про його виключення з військового обліку, а тому в їх задоволенні слід відмовити.
Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, суд зазначає таке.
Відповідно до частин першої та другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи викладене у своїй сукупності, з огляду на обставини цієї справи, зважаючи на неналежний розгляд відповідачем заяви ОСОБА_1 від 24.06.2025 про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зокрема, про виключення з військового обліку, а також виходячи з повноважень, визначених статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим судом вірно обрано належний спосіб захисту порушених прав позивача із виходом за межі позовних вимог шляхом:
визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_9 , які полягають у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 24.06.2025 та доданих до неї документів про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_9 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.06.2025 та додані до неї документи про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
З огляду на викладене позовні вимоги належить задовольнити частково.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі № 360/1597/25 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 02 квітня 2026 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук