Ічнянський районний суд Чернігівської області  

Провадження № 3/733/271/26
Єдиний унікальний №733/536/26
Постанова 
Іменем України
17 квітня 2026 року  м.Ічня 
Ічнянський районний суд Чернігівської області  
в складі: головуючого судді- Вовченка А.В.,
при секретарі Мошенець Л.М.
розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького районного відділу поліції ГУНП у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого , РНОКПП- НОМЕР_1 ,
За ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 29.03.2026 року о 21-40 год в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого співмешканця ОСОБА_2 , в адресу якого виражалася нецензурними словами, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю останньому, чим порушила вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за що відповідальність передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.
29.03.2026 року о 23-00 год ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , порушила терміновий заборонний припис від 29.03.2026 року, серії АА № 498750 стосовно свого співмешканця ОСОБА_2 з забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою з 29.03.2026 до 03.04.2026, чим вчинила правопорушення, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.173-8 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Крім того, із протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була присутня під час їх складення, в яких зазначено, що розгляд справи відбудеться в суді, а отже, була обізнана про місце розгляду справи, але не вжила жодних заходів щодо з`ясування обставин щодо стану розгляду справи.

Враховуючи вищевказане, судом було вжито всі заходи для належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час і місце розгляду справи, що є підставою для розгляду справи за відсутності останньої, оскільки її дії суд розцінює як зловживанням процесуальними правами, що свідчить про затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Володіна проти РФ» від 09.07.2019, «Левчук проти України» від 03.09.2020 зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.
Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Диспозиція ч. 2 ст. 173-8 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи, що адміністративні протоколи складені стосовно однієї і тієї ж особи, фактичні обставини стосуються одних і тих же правовідносин та вони пов`язанні між собою, з метою більш повного, об`єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне об`єднати адміністративні провадження № 3/733/271/26 (єдиний унікальний №733/536/26), провадження № 3/733/272/26 (єдиний унікальний №733/537/26), та присвоїти спільний номер провадження № 3/733/271/26 (єдиний унікальний №733/536/26).
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколами серії ВАД № 941881 від 29.03.2026 року, серії ВАД №184020 від 29.03.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 29.03.2026 року; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА №498750 від 29.03.2026 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП. 
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майно.
Щодо застосування заходів, передбачених ст. 39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, оскільки вказана норма передбачає, що уразі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчинених правопорушень, важливість проблеми домашнього насильства; особу ОСОБА_1 , а також зважаючи на характер правопорушень, суд вважає, що до останньої доцільно застосувати адміністративне стягненняза правилами ст. 36 КУпАП у виді штрафу, розмір якого визначено судом на рівні найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, - що буде необхідним для її виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП та можливим недопущенням продовження насильства або настання більш тяжких наслідків,положення ст. 39-1 КУпАП про проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - не застосовувати.
Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні. 
Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, тому з правопорушника належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.
Керуючись статтями 33-35, 36, 38, 40-1, ст.173-8 ч.2, 173-2 ч.1, 280, 283, 284 КУпАП
ПОСТАНОВИВ:
Об`єднати адміністративні провадження № 3/733/271/26 (єдиний унікальний №733/536/26), провадження № 3/733/272/26 (єдиний унікальний №733/537/26), та присвоїти спільний номер провадження № 3/733/271/26 (єдиний унікальний №733/536/26).
Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 ч.1, ст.173-8 ч.2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення за правилами ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 ( триста сорок ) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 665,60грн.
Згідно ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: штраф в подвійному розмірі, тобто 680 гривень 00 копійок.
Положення ст. 39-1 КУпАП про проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - не застосовувати.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А. В. Вовченко