Справа № 127/5912/26
Провадження № 2/127/1665/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2026   м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Бессараб Н.М.,
при секретарі Гондарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:

У лютому 2026 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. ТОВ «Споживчий центр» зазначило, що 15.05.2025 сторони уклали в електронній формі кредитний договір (оферта) №15.05.2025-100000071, за умовами якого товариство надало  ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 000 грн строком на 217 днів. ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит до 17.12.2025, а також сплатити проценти за кредитом у розмірі 1% за один день користування кредитом і комісію за надання кредиту у розмірі 9% від суми кредиту згідно з графіком платежів. За кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання відповідач зобов`язався сплатити товариству неустойку у розмірі 150 грн. 
16.05.2025 між сторонами було укладено додатковий договір, за яким сторони домовилися за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту до 14 000 грн., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й Транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші). За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 4000 грн., дата надання/видачі кредиту (2-го траншу) – 16.05.2025. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го траншу): перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49XX-XXXX-8096. Строк, на який надається кредит (а саме 2-й транш) - 216 днів з дати його надання.  ОСОБА_1 зобов`язався сплатити комісію в розмірі 9% від суми 2-го траншу (частини суми Кредиту), що дорівнює 360 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми 2-го траншу. Комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 1260 грн. 
Відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 46440 грн., з яких: 14 000 грн. - тіло кредиту, 21660 грн. - проценти, 1260 грн. - комісія, 2520 грн. - додаткова комісія, 7000 грн. - неустойка. За таких обставин ТОВ «Споживчий центр» просило суд стягнути з  ОСОБА_1 на свою користь 46440 грн. заборгованості за кредитним договором.
09.03.2026 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення відсотків, комісій, пені та штрафних санкцій. Позовні вимоги щодо стягнення тіла кредиту в розмірі 14000 грн. визнає. Відзив мотивований тим, що відповідач перебуває на військовій службі у Збройних Силах України з 05.12.2022 року по теперішній час. Даний факт підтверджується Довідкою про проходження військової служби (Форма 5) №1/55/336 від 13.02.2026, яка додається до відзиву. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду не нараховуються проценти за користування кредитом; не нараховуються штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності. Дана норма є імперативною (обов`язковою) і поширюється на всі кредитні установи, включаючи небанківські фінансові організації. Будь-які нарахування відсотків та штрафів за період служби відповідача є незаконними.
19.03.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, яка мотивована тим, що комісія пов`язана з наданням послуги, а саме перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу – інтернет-еквайрингу. З огляду на те, що ТОВ «Споживчий центр» надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, то плата за надання кредиту, на картку, зазначену позичальником, є виправданим. Відповідач не був позбавлений права отримати кредит у відділенні ТОВ «Споживчий центр» (ТМ «ШвидкоГроші»), уникнувши додаткових витрат. Отже, комісія за обслуговування пов`язана з наданням ряду перелічених послуг, а саме: 1) організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, 2) забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, 3) забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, 4) забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, 5) консультаційні послуги, 6) інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. Безоплатність надання цих послуг законодавством не встановлена. Договором застережено, що до складу даної комісії не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства. За відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву зазначив про розгляд справи у його відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що 15.05.2025 сторони уклали в електронній формі кредитний договір (оферта) №15.05.2025-100000071, за умовами якого товариство надало  ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 000 грн строком на 217 днів. ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит до 17.12.2025, а також сплатити проценти за кредитом у розмірі 1% за один день користування кредитом і комісію за надання кредиту у розмірі 9% від суми кредиту згідно з графіком платежів. За кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання відповідач зобов`язався сплатити товариству неустойку у розмірі 150 грн. 
Кредитний договір укладений сторонами дистанційно шляхом подання ТОВ «Споживчий центр» пропозиції укласти договір (оферти) та прийняття ОСОБА_1 указаної пропозиції (акцепту). При цьому відповідач підписав підтвердження укласти кредитний договір одноразовим ідентифікатором Е586.
Того ж дня, 15.05.2025, ТОВ «Споживчий центр» перерахувало кредитні кошти в розмірі 10000 грн. на банківський рахунок ОСОБА_1 (платіжна карта № НОМЕР_1 ).
16.05.2025 між сторонами було укладено додатковий договір, за яким сторони домовилися за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту до 14 000 грн., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й Транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші). За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 4000 грн., дата надання/видачі кредиту (2-го траншу) – 16.05.2025. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го траншу): перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49XX-XXXX-8096. Строк, на який надається кредит (а саме 2-й транш) - 216 днів з дати його надання.  ОСОБА_1 зобов`язався сплатити комісію в розмірі 9% від суми 2-го траншу (частини суми Кредиту), що дорівнює 360 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми 2-го траншу. Комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 1260 грн. 
Додатковий кредитний договір укладений сторонами дистанційно шляхом подання ТОВ «Споживчий центр» пропозиції укласти договір (оферти) та прийняття ОСОБА_1 указаної пропозиції (акцепту). При цьому відповідач підписав підтвердження укласти додатковий кредитний договір одноразовим ідентифікатором К694.
Того ж дня, 16.05.2025, ТОВ «Споживчий центр» перерахувало кредитні кошти в розмірі 4000 грн. на банківський рахунок ОСОБА_1 (платіжна карта № НОМЕР_1 ).
Відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 46440 грн., з яких: 14 000 грн. - тіло кредиту, 21660 грн. - проценти, 1260 грн. - комісія, 2520 грн. - додаткова комісія, 7000 грн. - неустойка.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір та додатковий кредитний договір, які підписані сторонами електронним підписом. ОСОБА_1 підписав ці договори одноразовими ідентифікаторами (одноразовими паролями) Е586, К694 направленими ТОВ «Споживчий центр» на його телефонний номер.
Отже, ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, підстав і розміру комісії, прав та обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
На виконання кредитного договору та додаткового кредитного догоовру ТОВ «Споживчий центр» перерахувало 15.05.2025 та 16.05.2025 грошові кошти (10000 грн. та 4000 грн.) на картковий рахунок ОСОБА_1 , про що свідчать довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 16.02.2026.
Після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернув кредитні кошти та не сплатив нараховані проценти, комісію, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 46440 грн., з яких: 14 000 грн. - тіло кредиту, 21660 грн. - проценти, 1260 грн. - комісія, 2520 грн. - додаткова комісія, 7000 грн. - неустойка.
Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на момент укладення договору) визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Цей припис Закону є самостійною нормою і дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
У постанові Верховного Суду від 15.07.2020 (справа №199/3051/14) зазначено, що позовні вимоги в частині стягнення процентів не можуть бути задоволенні судом, якщо буде встановлено (шляхом доведення обставин), що боржник (позичальник) має право на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а без встановлення наявності у позичальника пільг є всі підстави для стягнення процентів.
В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України від 17 березня 2014 року 303/2014 «Про часткову мобілізацію» та продовжується до теперішнього часу.
За змістом військового квитка серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України на підставі Указу Президента України №69 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» з 05.12.2022 по теперішній час.
Відповідно до довідки №1/55/336 від 13.02.2026 Військової академії Міністерства оборони України, курсант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, а саме на денній формі навчання у Військовій академії (м. Одеса), другий курс, зарахований наказом начальника Військової академії №615 від 29.07.2024, термін навчання до червня 2028 року.
На час укладення кредитного договору від 15.05.2025 та додаткового кредитного договору від 16.05.2025, в період виконання їх умов, а також станом на даний час відповідач проходить військову службу, тобто має статус військовослужбовця Збройних Сил України.
Отже, як військовослужбовець під час особливого періоду відповідач звільнений від сплати процентів за користування кредитом в розмірі 21660 грн. та неустойки в розмірі 7000 грн. 
Щодо стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд враховує таке.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитора встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.
Водночас, підписавши кредитний договір 15.05.2025 та додатковий кредитний договір від 16.05.2025, відповідач погодився з його умовами, в тому числі й щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка пов`язана з наданням ряду перелічених послуг, а саме: 1) організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, 2) забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, 3) забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, 4) забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, 5) консультаційні послуги, 6) інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит.
Варте уваги й те, що Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачено звільнення військовослужбовців від сплати комісії.
Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості є правомірною.
Виходячи з викладеного, встановивши укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитного договору та додаткового кредитного договору, перерахування відповідачу кредитних коштів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача тіла кредиту в сумі 14000 грн., а також комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 1260 грн., додаткової комісії в сумі 2520 грн., у задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів та неустойки необхідно відмовити.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 38,28%), тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір в розмірі 1019,17 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити частково.
Стянути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №15.05.2025-100000071 від 15.05.2025 в загальному розмірі 17780 (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 14000 грн.; комісія за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 1260 грн., додаткова комісія в сумі 2520 грн. та судовий збір в розмірі 1019,17 грн.
У задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів та неустойки – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133А.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Суддя: