ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 р. 	Справа № 440/9955/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: П`янової Я.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 17.11.25 по справі № 440/9955/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нездійснення перерахунку та виплати призначеної пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи: з 10.02.2001 по 08.08.2002 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Інтернафтогазсервіс", з 30.11.2002 по 31.12.2004 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Інтернафтогазсервіс", з 01.01.2005 по 14.02.2016 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "КНГ-СЕРВІС" та з урахуванням заробітної плати за періоди роботи з 01.01.2005 по 14.02.2016 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "КНГ-СЕРВІС" згідно з довідкою про заробітну плату для нарахування пенсії за період 2005-2016 років № 246 від 25.04.2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок та виплату пенсії, ОСОБА_1 , із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 10.02.2001 по 08.08.2002 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Інтернафтогазсервіс", з 30.11.2002 по 31.12.2004 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Інтернафтогазсервіс", з 01.01.2005 по 14.02.2016 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "КНГ-СЕРВІС" та з урахуванням заробітної плати за періоди роботи з 01.01.2005 по 14.02.2016 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "КНГ-СЕРВІС" згідно з довідкою про заробітну плату для нарахування пенсії за період 2005-2016 років № 246 від 25.04.2019.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно не взяв до уваги довідку про заробітну плату для нарахування пенсії за період 2005-2016 років № 246 від 25.04.2019 та не зарахував до страхового стажу періоди роботи з 10.02.2001 по 08.08.2002, з 30.11.2002 по 31.12.2004 та з 01.01.2005 по 14.02.2016.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 10.02.2001 по 08.08.2002, з 30.11.2002 по 31.12.2004 та з 01.01.2005 по 14.02.2016 та здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням інформації про заробітну плату у довідці про заробітну плату для нарахування пенсії за період 2005-2016 років № 246 від 25.04.2019.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.08.2022, зарахувавши ОСОБА_1 до страхового стажу роботи з 10.02.2001 по 08.08.2002, з 30.11.2002 по 31.12.2004 та з 01.01.2005 по 14.02.2016 та з урахуванням інформації про заробітну плату у довідці про заробітну плату для нарахування пенсії за період 2005-2016 років № 246 від 25.04.2019, перевівши її по курсу НБУ української гривні до російського рубля на момент призначення пенсії (на 07.08.2022).
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону з 07.08.2022. При цьому, до страхового стажу не враховано період роботи з 01.01.2005 по 14.02.2016 на території російської федерації, а саме в "КНГ-СЕРВИС", та довідку про заробітну плату від 25.04.2019 №246, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації. На даний час страховий стаж складає 30 років 10 місяців 23 дні. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області 27.06.2025 розглянуто звернення позивача від 30.05.2025 та надано відповідь у встановленому законодавством порядку. Стосовно порушеного у зверненні питання, повідомляємо, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2025 р. №562 "Деякі питання обчислення страхового стажу" затверджено Порядок, який визначає механізм підтвердження та зарахування періодів роботи особи в іншій державі (за наявності) для визначення права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за умови зарахування таких періодів роботи до страхового стажу (стажу роботи) згідно із законодавством відповідної держави у разі відсутності необхідного страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою статті 26 Закону. Відтак, для обчислення пенсії з урахуванням періоду трудової діяльності з 01.01.2005 по 14.02.2016 на території російської федерації та довідки про заробітну плату від 25.04.2019 №246, підстави відсутні.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та з 07.08.2022 отримує пенсію за віком.
30 травня 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 30.05.2025 про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням страхового стажу з 10.02.2001 по 08.08.2002 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Інтернафтогазсервіс", з 30.11.2002 по 31.12.2004 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Інтернафтогазсервіс", з 01.01.2005 по 14.02.2016 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "КНГ-СЕРВІС" та з урахуванням заробітної плати за періоди роботи з 01.01.2005 по 14.02.2016 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "КНГ-СЕРВІС" згідно з довідкою про заробітну плату для нарахування пенсії за період 2005-2016 років № 246 від 25.04.2019.
У листі від 27.06.2025 пенсійний орган зазначив, що до страхового стажу не враховано період роботи з 01.01.2005 по 14.02.2016 на території російської федерації, а саме: у "КНГ-Сервіс" та довідку про заробітну плату від 25.04.2019 №246, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації.
Вважаючи бездіяльність пенсійного органу протиправною, позивач звернувся до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав їх обгрунтованості.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Відповідно до частини першої статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Як вбачається зі змісту позову, позивач обґрунтовує свої вимоги порушенням відповідачем Закону внаслідок нездійснення перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату для нарахування пенсії за період 2005-2016 років № 246 від 25.04.2019.
Частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Згідно зі статтею 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, регулює питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV.
Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 встановлено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Частиною третьою статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5, 6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Згідно із частиною першою статті 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV перерахунок пенсій за віком, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Статтею 72 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ передбачено, що при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64-67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.
Проте пенсійний орган при розрахунку пенсії не врахував позивачу частину заробітної плати, яка виплачувалась за межами України.
За приписами статей 72, 73 Закону №1788-ХІІ при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за межами України для призначення (перерахунку) пенсії враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64 - 67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.
З аналізу наведеної норми вбачається, що визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування.
Крім того, Україна та російська федерація були учасниками Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, відповідно до статті 1 якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Згідно зі статтею 6 цієї Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Відповідно до статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14.01.1993 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Отже, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при призначенні пенсії.
Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах, зокрема, від 31.10.2018 у справі №459/955/15-а, від 27.02.2018 у справі № 361/4899/17, від 12.06.2018 у справі №686/4998/15.
Крім того, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, та, відповідно, не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.
Зазначений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 01.11.2018 у справі № 199/1852/15-а, від 17.07.2019 у справі № 144/669/17.
Постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.
Указана постанова набрала чинності 02.12.2022.
Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно з Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
За змістом норм частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Під час розгляду справи відповідачем жодним чином не доведено факту сумнівності відомостей, зазначених у спірній довідці. Видача такої довідки органом рф беззаперечно не підтверджує недостовірність відомостей, указаних у них, у зв`язку з чим не впливає та не повинно обмежувати право позивача на пенсійне забезпечення. Крім того, жодних доказів на підтвердження указаних обставин матеріали справи не містять.
За встановлених у справі обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність в пенсійного органу підстав для відмови у врахуванні заробітку, визначеного в довідці про доходи фізичної особи за період 2005-2016 років № 246 від 25.04.2019.
Згідно з пунктами 1, 2 Указу Президента України від 07.11.1992 №549/92 "Про реформу грошової системи України", починаючи з 23-ї години 12.11.1992 припинено функціонування рубля в грошовому обігу на території України.
З моменту припинення функціонування рубля в грошовому обігу на території України та запровадження національної валюти, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Тобто, заробітна плата, указана в російських рублях, повинна бути переведена по курсу української гривні до російського рубля на момент призначення пенсії.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі №211/1910/17 (2-а/211/16/18).
Відтак, обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 07.08.2022 (призначено пенсію за віком), з урахуванням інформації про заробітну плату у довідці про заробітну плату для нарахування пенсії за період 2005-2016 років № 246 від 25.04.2019, перевівши її по курсу НБУ української гривні до російського рубля на момент призначення пенсії (на 07.08.2022).
Стосовно періоду роботи з 10.02.2001 по 08.08.2002, з 30.11.2002 по 31.12.2004 та з 01.01.2005 по 14.02.2016 колегія суддів зазначає наступне.
Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Таким чином, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
З аналізу наведених норм вбачається, що наявність записів у трудовій книжці є достатнім і основним доказом підтвердження відповідного стажу роботи.
У трудовій книжці позивача НОМЕР_1 наявні записи про стаж роботи позивача з 10.02.2001 по 08.08.2002, з 30.11.2002 по 31.12.2004 та з 01.01.2005 по 14.02.2016.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зарахування до страхового стажу позивача період з 10.02.2001 по 08.08.2002, з 30.11.2002 по 31.12.2004 та з 01.01.2005 по 14.02.2016.
Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 по справі № 440/9955/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	Я.В. П`янова   В.Б. Русанова