ПОСТАНОВА 
Іменем України

27 березня 2026 року        м. Кропивницький

справа № 404/9918/24
провадження № 22-ц/4809/724/26 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,
за участі секретаря – Діманової Н. І.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Комунальне підприємство «Ритуальна служба - спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Кропивницької міської ради,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Ритуальна служба - спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Кропивницької міської ради на рішення Фортечного районного суду м. Кропивницького від 18 листопада 2025 року у складі судді Мохонько В. В. і
В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви

В листопаді ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Ритуальна служба - спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Кропивницької міської ради (далі – КП «Ритуальна служба») та просив зобов`язати відповідача в місячний термін зареєструвати намогильну споруду відповідно до п. 2.13 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого 
наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 № 193 (далі – Порядок № 193).
Позовна заява мотивована тим, що позивач є користувачем місця поховання та споживачем ритуальних послуг, які надає відповідач — КП «Ритуальна служба». 
На підставі п. 2.13 Порядку № 193, після встановлення намогильної споруди та подання передбачених документів відповідач зобов`язаний забезпечити її реєстрацію в Книзі обліку намогильних споруд.
Позивачем було придбано та встановлено намогильну споруду, після чого подано до відповідача всі необхідні документи для її реєстрації. 
Однак, КП «Ритуальна служба», незважаючи на прийняття заяви, відмовило у реєстрації намогильної споруди з формальних підстав.
ОСОБА_1 вважає, що відмова відповідача у реєстрації намогильної споруди є неправомірною та такою, що порушує його права, у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Фортечного районного суду м. Кропивницького від 18 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Зобов`язано КП «Ритуальна служба» зареєструвати намогильну споруду відповідно до п. 2.13 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 № 193 та підпункту 3.13 розділу 3 рішення Кіровоградської міської ради від 14.06.2010 № 504 та від 29.03.2011 № 317, яким затверджено Порядок функціонування місць поховань на території міста Кіровограда.
Стягнуто з КП «Ритуальна служба» в дохід держави 1 211,20 грн судового збору.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач є належним користувачем місця поховання та відповідно до законодавства має право на встановлення намогильної споруди і її подальшу реєстрацію, проте, відповідач відмовив ОСОБА_1 у реєстрації намогильної споруди, посилаючись на порушення позивачем порядку її встановлення, зокрема здійснення встановлення до звернення до ритуальної служби та відсутність договору між КП та виконавцем робіт. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що такі підстави не передбачені чинним законодавством, як підстави для відмови у реєстрації вже встановленої намогильної споруди та виходив із того, що законодавством покладено на відповідача обов`язок здійснити реєстрацію намогильних споруд за наявності необхідних документів, а тому відмова у такій реєстрації є безпідставною та порушує права позивача. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі КП «Ритуальна служба» просить рішення Фортечного районного суду м. Кропивницького від 18 листопада 2025 року скасувати та закрити провадження у справі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини справи та не надав належної оцінки доводам і доказам, викладеним у відзиві. 
Позивач порушив встановлений порядок встановлення та реєстрації намогильної споруди, оскільки спочатку здійснив її монтаж без звернення до ритуальної служби та без отримання відповідного дозволу, а також без укладення необхідного договору, що суперечить вимогам законодавства та локальних нормативних актів. 
Крім того, відповідач посилається на відсутність повного пакета документів, зокрема договору про надання ритуальних послуг, що є обов`язковим, а також на правомірність відмови у реєстрації споруди як такої, що встановлена з порушенням визначеної процедури. 
Суд першої інстанції безпідставно не врахував спеціальний правовий режим діяльності ритуальної служби та її обов`язок діяти виключно в межах повноважень, визначених законом. 

Відзив на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних документів.
Від КП «Ритуальна служба» надійшла заява, в якій відповідач просить проводити розгляд справи без його участі за наявними в справі матеріалами. 
Від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому він просить проводити розгляд справи без його участі.
Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.
За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи, що учасники справи в судове засідання, призначене 24 березня 2026 року, не з`явились, датою ухвалення рішення є дата складення повного тексту.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що в 2020 році та в 2021 році померли батьки позивача.
ОСОБА_1 була придбана подвійна намогильна споруда, встановлення якої було здійснено ФОП ОСОБА_2 на замовлення позивача.
Позивач 29.08.2021 отримав від КП «Ритуальна служба» свідоцтво про поховання його батька - ОСОБА_3 за № 2086 від 28.08.2021, згідно чого є користувачем місця поховання.
05.10.2022 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» для реалізації права на реєстрацію встановленої намогильної споруди позивачем була подана заява зі всіма належними документами, яку відповідач відмовився приймати.
Постановою Кропивницького апеляційного суду якого від 17.07.2024 зобов`язано КП «Ритуальна служба» зареєструвати та розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2022 про реєстрацію намогильної споруди з додатками.
КП «Ритуальна служба» прийняло вказану заяву на реєстрацію пам`ятника та зареєструвало за № 115/1 від 07.08.2024.
Згідно відповіді за № 142/1 від 09.09.2024 КП «Ритуальна служба» відмовила ОСОБА_1 в реєстрації намогильної споруди, оскільки ним порушений порядок оформлення реєстрації намогильних споруд, а саме: п.п. 2.13. розділу 2 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11 2003 № 193 та підпункту 3.13. розділу 3 рішення Кіровоградської міської ради від 14.06.2010 № 504 та від 29.03.2011 № 317 (чинне) яким затверджено Порядок функціонування місць поховань на території міста Кіровограда (встановлення а потім звернення до ритуальної служби).
В період з 2021 - 2023 років КП «Ритуальна служба» не укладала договори про надання ритуальних послуг населенню з ФОП ОСОБА_2 .
На дату подачі позову відповідач не зареєстрував намогильну споруду за його заявою.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 19 КУ передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом пп. 11 п. а) ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема забезпечення утримання в належному стані кладовищ, інших місць поховання та їх охорони, крім випадків, передбачених статтею 23-1 Закону України «Про поховання та похоронну справу».
Статтею 2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» передбачено, що намогильні споруди - пам`ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам`ять про померлих; користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону; ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами.
За змістом п. 3 ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції створюють ритуальні служби .
Для організації (утворення), будівництва, утримання в належному стані та охорони місць поховання сільські, селищні, міські ради можуть створювати спеціалізовані комунальні підприємства (ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про поховання та похоронну справу»).
Статтею 23 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» передбачено, що для розміщення місця поховання рішенням уповноваженого органу в установленому законом порядку відповідному спеціалізованому комунальному підприємству, установі, організації в постійне користування надається земельна ділянка.
Порядок функціонування місць поховань визначається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради.
Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» за зверненням виконавця волевиявлення померлого або особи, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, на території кладовища безоплатно виділяється місце для поховання померлого відповідно до затвердженої проектної документації.
Після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству.
На могилах (місцях родинного поховання) можуть встановлюватися намогильні споруди, склепи за індивідуальним замовленням у межах, встановлених для могили (родинного поховання). Встановлені намогильні споруди, склепи реєструються спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) у книзі обліку намогильних споруд, форму якої затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 31 січня 2020 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7).
Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 також підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а. с. 8).
29.08.2021 ОСОБА_1 отримав від КП «Ритуальна служба» свідоцтво про поховання ОСОБА_3 за № 2086 від 28.08.2021, що підтверджується копією відповідного свідоцтва № НОМЕР_3 (а. с. 9).
Позивачем була придбана подвійна намогильна споруда, виготовлення та встановлення якої було здійснено ФОП ОСОБА_2 на замовлення, що підтверджується актом про прийняття - передачі виконаних послуг від 28.11.2021 та накладної від 24.07.2021 на підставі договору про надання послуг б/н від 24.07.2021 (а. с. 10-14).
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 17 липня 2024 року у справі № 404/4222/23 зобов`язано КП «Ритуальна служба» зареєструвати та розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2022 про реєстрацію намогильної споруди з додатками (а. с. 16).
Згідно відповіді за № 142/1 від 09.09.2024 КП «Ритуальна служба» відмовила ОСОБА_1 в реєстрації намогильної споруди, оскільки ним порушений порядок оформлення реєстрації намогильних споруд, а саме: п.п. 2.13. розділу 2 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 № 193 та підпункту 3.13. розділу 3 Рішення Кіровоградської міської ради від 14.06.2010 № 504 та від 29.03.2011 № 317 (чинне) яким затверджено «Порядок функціонування місць поховань на території міста Кіровограда» (а. с.17-19).
Відповідно до підпункту 2.13. розділу 2 Порядку № 193 на могилах (місцях родинного поховання), у межах наданої земельної ділянки, можуть установлюватися намогильні споруди та елементи благоустрою могили.
Для установлення намогильної споруди до ритуальної служби або виконавчого органу сільської, селищної, міської ради подаються такі документи:
оригінал свідоцтва про смерть похованого;
свідоцтво про поховання або в разі його відсутності письмову згоду користувача місця поховання (користувача місця родинного поховання) на встановлення намогильної споруди;
документи, що підтверджують придбання намогильної споруди, її ціну та дату реалізації;
реквізити виконавця намогильної споруди.
Одразу після отримання ритуальною службою або виконавчим органом сільської, селищної, міської ради документів, визначених у цьому пункті, вони мають забезпечити безперешкодний доступ на територію кладовища транспортного засобу, на якому перевозиться намогильна споруда, визначена у документі.
Кенотафи встановлюються на місцях для розміщення кенотафів, виділених відповідно до абзаців п`ятого-тринадцятого пункту 2.9 глави 2 цього Порядку.
Після виконання робіт з облаштування могили або кенотафу користувач або особа, якій виділено місце для розміщення кенотафу, зобов`язаний забезпечити прибирання території біля могили або кенотафу та здійснити збирання побутових відходів на контейнерному майданчику для роздільного збирання побутових відходів, розташованому на даному місці поховання.
Установлені намогильні споруди реєструються спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) або спеціалізованою державною організацією (у разі поховання на Національному військовому меморіальному кладовищі) в Книзі обліку намогильних споруд (далі - Книга обліку).
Форма Книги обліку наведена в додатку 3. Термін зберігання Книги обліку намогильних споруд постійний. Записи до Книги обліку проводяться в алфавітному порядку. Заповнюється Книга обліку в одному примірнику.
Усі намогильні споруди, що встановлюються на могилі, повинні відповідати стандартам та технологіям.
Підпунктом 3.13. розділу 3 рішення Кіровоградської міської від 29.03.2011 № 317, яким затверджено Порядок функціонування місць поховань на території міста Кіровограда, передбачено, що на могилах (місцях родинного поховання), у межах наданої земельної ділянки, можуть установлюватися намогильні споруди та елементи благоустрою могили. 
Для установлення намогильної споруди користувач місця поховання подає до КП "Ритуальна служба" документи: оригінал свідоцтва про смерть похованого; свідоцтво про поховання; документи, що підтверджують придбання намогильної споруди, її ціну та дату реалізації; реквізити виконавця намогильної споруди. 
Монтаж та демонтаж намогильних споруд суб`єктами господарювання, які працюють у сфері надання ритуальних послуг населенню, можуть проводитися тільки після укладання договорів з КП "Ритуальна служба". 
Після виконання робіт з облаштування могили користувач зобов`язаний забезпечити прибирання території біля могили та винесення сміття до спеціально відведених місць на кладовищі. 
Установлені намогильні споруди реєструються КП "Ритуальна служба" в Книзі обліку намогильних споруд (далі - Книга обліку). Форма Книги обліку наведена в додатку 3. 
Термін зберігання Книги обліку намогильних споруд постійний. Записи до Книги обліку проводяться за роками. 
Заповнюється Книга обліку в одному примірнику. Усі намогильні споруди, що встановлюються на могилі, повинні відповідати стандартам та технологіям.
Із встановлених судом та підтверджених матеріалами справи обставин слідує, що позивач є належним користувачем місця поховання, що підтверджується свідоцтвом про поховання, виданим відповідачем, а відтак відповідно до статті 25 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» має право на встановлення намогильної споруди та здійснення інших дій, пов`язаних із використанням місця поховання.
Факт виготовлення та встановлення намогильної споруди, а також подання ОСОБА_1 документів, передбачених пунктом 2.13 Порядку № 193, підтверджується належними та допустимими доказами, які відповідачем не спростовані.
Відмова КП «Ритуальна служба» у реєстрації намогильної споруди обґрунтована виключно тим, що позивачем порушено порядок її встановлення, а саме здійснено монтаж до звернення до ритуальної служби та без укладення договору з виконавцем робіт, який має відповідні правовідносини з відповідачем.
Однак суд вважає, що такі підстави не передбачені чинним законодавством як підстави для відмови у реєстрації вже встановленої намогильної споруди.
З аналізу положень статті 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» та пункту 2.13 Порядку № 193 слідує, що обов`язок спеціалізованого комунального підприємства полягає саме у реєстрації встановлених намогильних споруд за наявності визначеного переліку документів, при цьому зазначені норми не ставлять таку реєстрацію у залежність від дотримання процедури встановлення споруди або від наявності договірних відносин між підприємством та виконавцем робіт.
Натомість вимоги локального нормативного акта органу місцевого самоврядування щодо необхідності укладення договору з КП «Ритуальна служба» перед здійсненням монтажу намогильної споруди регулюють порядок здійснення діяльності суб`єктів господарювання у сфері ритуальних послуг, але не можуть обмежувати чи скасовувати право користувача місця поховання на реєстрацію вже встановленої споруди, гарантоване законом.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відмова ОСОБА_1 КП «Ритуальна служба» у реєстрації намогильної споруди є протиправною, а тому суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи та давши належну оцінку доказам, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення позивачем порядку встановлення намогильної споруди, зокрема здійснення її монтажу без попереднього звернення до ритуальної служби та без укладення відповідного договору, не можуть бути підставою для відмови у її реєстрації, адже чинне законодавство, зокрема положення статті 25 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» та пункту 2.13 Порядку № 193, не ставить обов`язок реєстрації намогильної споруди у залежність від дотримання процедури її встановлення чи наявності договірних відносин між виконавцем робіт та спеціалізованим комунальним підприємством.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності повного пакета документів, у тому числі договору про надання ритуальних послуг, є безпідставними, оскільки вимога про надання такого договору не передбачена пунктом 2.13 Порядку № 193 як обов`язкова для реєстрації намогильної споруди. Натомість матеріалами справи підтверджується подання позивачем усіх документів, необхідних для такої реєстрації.
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки, суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Ритуальна служба - спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Кропивницької міської ради залишити без задоволення, а рішення Фортечного районного суду м. Кропивницького від 18 листопада 2025 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя     С. І. Мурашко 

Судді        О. Л. Карпенко       

О. І. Чельник