ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/713/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Грішина Євгена Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року в адміністративній справі №340/713/25 (головуючий суддя першої інстанції - Петренко О.С.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
05.02.2025 року позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до ВЧ НОМЕР_1 , ВЧ НОМЕР_2 , в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не включенні до складу грошового забезпечення, з якого йому обчислена грошова допомога для оздоровлення за 2022 та 2023 рік сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 та індексації;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 , на фінансовому забезпеченні якої перебуває Військова частина НОМЕР_1 , перерахувати та доплатити йому грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік та 2023 рік, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 та індексації.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року позовну заяву повернуто позивачу.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2025 року ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 року у справі №340/713/25 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не включення індексації до складу грошового забезпечення, з якого визначався розмір виплаченої ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2022 та 2023 роки.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошової допомоги для оздоровлення за 2022 та 2023 роки (з урахуванням раніше виплачених сум), врахувавши до складу місячного грошового забезпечення, з якого визначається її розмір, індексацію грошового забезпечення, а також оформити належним чином та надати до військової частини НОМЕР_1 документи на доплату ОСОБА_1 вищезазначеної перерахованої грошової допомоги для оздоровлення за 2022 та 2023 роки.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 після отримання відповідних документів від військової частини НОМЕР_2 , виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2022 та 2023 роки, перераховану із врахуванням до складу місячного грошового забезпечення, з якого визначається її розмір, з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

02.01.2026 року до суду першої інстанції від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив стягнути з відповідачів на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн..

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року заяву про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування скарги зазначено, що судом першої інстанції не повно та не вірно оцінені обставини справи, що стало причиною прийняття оскаржуваної ухвали. Оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки позивач дотримався положень законодавства щодо своєчасного звернення до суду з клопотанням, відображеним у позовній заяві та підтверджуючими документами з приводу присудження судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 312 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Залишаючи заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що представник позивача, починаючи з 05.02.2025 року до 11.12.2025 року, не був обмежений в праві подання відповідної заяви та додаткових доказів, які б підтверджували фактичне понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, а зазначення позивачем в позовній заяві про орієнтовний перелік судових витрат та про намір подати заяву про розмір понесених судових витрат, не може розглядатись як заява про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, в розумінні ч.7 ст.139 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до положень частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини третьої цієї ж статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з приписами ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до положень частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що в позовній заяві від 05.02.2025 року заявлена вимога щодо стягнення понесених витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу. Позовна заява містить розділ 5 «Щодо відшкодування витрат, понесених позивачем, що пов`язані із розглядом даної справи», в якому наведено орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, обґрунтування та мотиви визначення такої суми. До позовної заяви долучені докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, зокрема договір про надання правничої допомоги, додаткова угода, квитанція та рахунок на оплату (а.с.10-12, 25-29).
Апеляційний суд вважає, що позивачем виконані вимоги КАС України щодо порядку та строку звернення до суду із заявою про вирішення питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу, а також подані відповідні докази понесення таких витрат.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановлені судового рішення допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, що відповідно до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 134-139, 243, 250, 294, 308, 312, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Грішина Євгена Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року в адміністративній справі №340/713/25 задовольнити.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року в адміністративній справі №340/713/25 скасувати. 
Адміністративну справу №340/713/25 направити до Кіровоградського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко