Справа № 456/712/25
Провадження № 2-др/456/14/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
іменем України

23 березня 2026 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Бучківської В. Л. ,
при секретарі Коцур А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий заяву представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до Приватного підприємства «СМІО», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, 
в с т а н о в и в :
26 лютого 2026 року головуючому судді Бучківській В.Л. передано для розгляду заяву представника відповідача ОСОБА_1 – Тиховліс В.В. про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до Приватного підприємства «СМІО», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним. У заяві представник відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просить суд винести додаткове рішення по справі, яким здійснити розподіл судових витрат по справі, зокрема витрат на професійну правничу допомогу Відповідача ОСОБА_1 , зазначених в Акті приймання-передачі наданих послуг від 27.02.2026 до договору про надання правової допомоги № 13 07/23 від 19.07.2023, стягнувши їх в сумі 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень з Товариства з обмеженою відповідальністю “Порше Мобіліті” на користь ОСОБА_1 . В обґрунтування заяви покликається на те, що відповідачем ОСОБА_1 у відзиві на позов було зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат Відповідач ОСОБА_1 подасть детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги за результатами розгляду справи, та що докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані Відповідачем ОСОБА_1 протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги з Адвокатським бюро «Майстерня права Альони Машошиної» (надалі – Адвокатське бюро) № 13-07/23 від 19.07.2023 року (далі – Договір ). З метою отримання правової допомоги відносно захисту прав та інтересів Відповідача ОСОБА_1 в цій справі, 01.04.2025 р. між Відповідачем ОСОБА_1 та Адвокатським бюро було укладено Додаток № 1 до вказаного Договору. У відповідності з пунктом 2 вказаного Додатку предметом додатку є представництво ОСОБА_1 , і захист прав та інтересів ОСОБА_1 при розгляді судової справи №456/712/25 в судах всіх інстанцій та у виконавчому провадженні. Пунктом 5 Додатку встановлено розміри гонорару щодо різних видів правової допомоги. За результатами надання послуг в суді першої інстанції по цій справі між Адвокатським бюро та Відповідачем ОСОБА_1 було підписано акт приймання передачі наданих послуг № 1 від 27.02.2026 р. У відповідності з актом приймання-передачі наданих послуг № 1, загальна сума гонорару Адвокатському бюро за надання правничої допомоги щодо супроводження судової справи № 456/712/25 в суді першої інстанції, склала 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) грн.
Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 березня 2026 року прийнято до розгляду заяву представника відповідача ОСОБА_1 – Тиховліс В.В. про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до Приватного підприємства «СМІО», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним. Заяву представника відповідача ОСОБА_1 – Тиховліс В.В. про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до Приватного підприємства «СМІО», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.50 год. 12 березня 2026 року в приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: 82400, м. Стрий, вул. Валова,12, без ви клику сторін та їх представників.
10.03.2026 представник позивача Павленко С.О. подав заперечення на заяву представника відповідача ОСОБА_1 – Тиховліс В.В. про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій зокрема вказав на те, що представник ОСОБА_1 зазначає, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що поніс Відповідач складає 52 000,00 грн. При цьому: Договір та додатки не надають адвокату права підписання процесуальних документів (зазначення в договорі «подавати заяви не є тотожним поняттю «підписання від імені клієнта » - що ніяк »; не надано доказів того, що послуга «аналіз наявних документів та інформації, визначення правової позиції вартістю 1 000,00 грн. (неадекватна і неринкова вартість) хоч якимось чином стосувалась даної справи; Досвідченому адвокату для підготовки, написання та направлення Відзиву на позовну знадобилось 5 годин, й це обґрунтованістю вартості цієї послуги у сумі 8 000,00 грн., як це зазначено в Акті; Аналогічно й щодо Заперечення на відповідь на відзив, на який досвідченому адвокату для підготовки, написання та направлення Відзиву на позовну знадобилось 4 годин, й це обґрунтованістю вартості цієї послуги у сумі 8 000,00 грн., як це зазначено в Акті; У Додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 13-07/23 від 19.07.2023 р. вказано, що бюро бере з Клієнта додатково 3 000,00 грн. за кожне настпне судове засідання або прибуття до суду (фіксований розмір), однак в додатку не вказанао що таке обчислення відбувається за участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, а саме таким чином Адвокат Тиховліс В.Р. приймав участь в судових засіданнях; Додатково варто звернути увагу, що хоч умовами договору й передбачено сплату за участь в кожному судовому засіданні по 3 000,00 грн., однак чомусь за участь в судовому засіданні 12.05.2025 р. та 29.05.2025 р. не бралась плата за ці засідання, чим Адвокат Тиховліс В.Р. та його Клієнт суперечать своїм же умовам договору, що є неприпустимим; Да й більш того варто звернути увагу, що не співмірним є однаковий розцінник (3 000,00 грн.) за участь в судовому засіданні тривалістю 5 хв. (три таких засідання) у порівнянні із тривалістю судового засідання 01.12.2025 р. тривалістю 2 годни, отже такі витрати є надто завищеними. В Акті приймання-передачі наданих послуг № 1 вбачається, що за «складання та подання заперечень на клопотання Позивача про витребування доказів» складає 2 000,00 грн. Однак такий документ не є документом по суті, а тому не є надто складним для професійного Адвоката, а тому така грошова вимога є також необґрунтованою. При визначенні розумності необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Відтак, вважаємо, що за своєю категорією дана справа (питання, що розглядались в суді першої інстанції) не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом декларує достатню правову кваліфікацію, виходячи з принципу добросовісності, взагалі не є підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі 52 000,00 грн. на користь ОСОБА_1 адже цей розмір не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Проаналізувавши цінову Політку на ринку надання адвокатських послуг, представник ТОВ «Порше Мобіліті» просить суд звернути увагу на наступне: Згідно моніторингового сайту у місті Кам`янське (https://kabanchik.ua/ua/kamianske/tag/pryvatnyi-advokat) представником Позивача було встановлено, що на території міста у сфері надання правової допомоги наявно 498 фахівців (дивитись скріншот № 1 доданий до цих хаперечень). При цьому, приблизна вартість представництва в суді за одну годину складає 2 840,00 грн. (дивитись скріншот № 2 доданий до цих хаперечень). Ведення справи в суді, що включає в себе написання процесуальних заяв по суті та інших заяв в загальному приблизна вартість такої послуги становить 10 510,00 грн. (дивитись скріншот № 3 доданий до цих хаперечень). Просимо врахувати, що кваліфікованим юристом в місті Кам`янське такі процесуальні документи готується, в часовому вимірі 1 години (це з максимальним відволіканням на аналіз чисельної судової практики) й коштує така послуга приблизно 1 070,00 грн. (дивитись скріншот № 4 доданий до цих хаперечень). Зважаючи на те, що представником Відповідача не надано достатню кількість документів, які можуть підтвердити що йому надавалася професійна правнича допомога, а також не доведено здійснення оплати Відповідачем правничої допомоги адвоката, а також враховуючи, що ринкова вартість аналогічних послуг у місті Кам`янське є занадто меншими ніж заявлені представником ОСОБА_5 , а тому розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, необґрунтованим та не відповідає умовам співмірності, а тому ТОВ «Порше Мобіліті» просить суд зменшити заявлені представником ОСОБА_6 грошових вимог на суму 52 000,00 грн. до 0,00 грн.
У заяві від 11.03.2026 представник відповідача ОСОБА_1 – Тиховліс В.В. вказує на те, що по-перше, надані Позивачем скріншоти не можуть бути взяті до уваги як докази по справі, оскільки із скріншотів неможливо встановити їх походження (на якому сайті вони зроблені, з якою метою, за яких вихідних умов чи фільтрів). По-друге , видається дуже дивним, що представник Позивача Павленко С.В., сам будучи адвокатом, використовує для пошуку послуг адвоката в місті Кам`янське “моніторинговий сайт” kabanchik.ua . Перелік адвокатів, які офіційно здійснюють свою діяльність в місті Кам`янське Дніпропетровської області, можна з`ясувати на сайті Національної асоціації адвокатів України в розділі “Єдиний реєстр адвокатів України”. Відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України в місті Кам`янське Дніпропетровської області надають послуги 11 адвокатів (роздруківка додається), а не 498 фахівців, про що намагається зазначити представник Позивача. Ця інформація може бути в будь-який момент перевірена шляхом розширеного пошуку в Єдиному реєстрі адвокатів України за адресою в мережі інтернет: https://erau.unba.org.ua/ за критеріями пошуку “Область” та “Назва населеного пункту”. По-третє, представник Позивача дивним чином рахує вартість послуг на вказаному сайті kabanchik.ua , зазначаючи на скріншоті 3 вартість ведення справи в суді із розрахунку 1 година. Уважно дослідивши Акт приймання-передачі наданих послуг між Відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом, представник Позивача міг би встановити, що час адвоката Відповідача Новікова М.О., витрачений на цю справу, склав 17 годин 15 хвилин. Відповідно, при визначенні вартості послуги “Ведення справи в суді” на сайті kabanchik.ua в полі “Погодинна оплата послуг адвоката, години роботи” необхідно вказати цифру “17”. Відповідно, в графі “Орієнтовна вартість” вартість буде визначена орієнтована вартість послуг адвоката в розмірі 27 500 гривень (скріншот з ідентифікацією сайту kabanchik.ua гривень, як зазначає представник Позивача. додається), а не 10 510 Крім того, представник Позивача навмісно, чи в котрий раз по неуважності, не зазначає суду та сторонам про примітку, яка міститься в розділі “Оплата роботи” на сайті kabanchik.ua , а саме (цитата з сайту, яка міститься на скріншоті, що додається) “Ця вартість вказана лише для попередньої оцінки бюджету вашого замовлення. В неї не включені матеріали та додаткові роботи. Точну вартість зможе сказати фахівець після обговорення деталей виконання робіт.” Таким чином, вбачається, що представник Позивача намагається надати суду на підтвердження своїх міркувань щодо вартості роботи адвоката незрозуміло з яких мотивів інформацію, які не відповідає дійсності (щодо кількості адвокатів в місті Кам`янське) та інформацію, яка відібрана представником Позивача по критеріям, які не є релевантними до цієї справи (щодо вартості ведення справи в суді). В електронній судовій справі міститься заява представника Відповідача Новікова М.О. від 02.04.2025 року про ознайомлення з матеріалами справи, вхідний номер в суді №5956/25-Вх. До вказаної заяви представником Відповідача ОСОБА_1 додано ордер на надання правничої допомоги серія АЕ №1356455 від 02.04.2025 року, виданий Адвокатським бюро “Майстерня права Альони Машошиної” на ім`я адвоката Тиховліса В.Р. щодо надання правничої допомоги громадянину ОСОБА_1 у Стрийському міськрайонному суді Львівської області на підставі договору про надання правничої допомоги №13-07/23 від 19.07.2023 р. В заяві про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат Відповдіач Новіков М.О. зазначав, що відповідно до пункту 6.1.1. додатку № 1 від 01.04.2025 року до договору про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро гонорар за правничу допомогу з усіх питань, що стосуються підготовки до судового процесу, а також за правничу допомогу, яка надавалася протягом розгляду справи судом першої інстанції, підлягає оплаті Адвокатському бюро у відповідності з фактичним обсягом правничої допомоги протягом 90 календарних днів з дати винесення судом першої інстанції рішення по суті справи або винесення судом першої інстанції іншого рішення, яким завершується провадження у справі в суді першої інстанції з будь-яких підстав. Клієнт має право здійснювати часткову оплату до настання вказаного строку. Таким чином, подання доказів на оплату гонорару на даний час не вимагається, оскільки умовами договору передбачена оплата послуг з правової допомоги після винесення рішення суду.
Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
На підставі наведеного, датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2026 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до Приватного підприємства «СМІО», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним відмовлено
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 
Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно з ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно з ч. 1 f/link1/an_146/ed_2017_01_05/pravo1/T125076.html?pravo=1#146" title="Про адвокатуру та адвокатську діяльність; нормативно-правовий акт № 5076-VI від 05.07.2012">ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку. 
Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». (ч. 4 с. 62 Цивільного процесуального кодексу України).
Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
Відповідно до п. 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.
Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.
Ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро /адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро /адвокатського об`єднання, яке видає ордер; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); підпис адвоката, який правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); підпис керівника адвокатського бюро адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро /адвокатського об`єднання у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/ адвокатським об`єднанням.
Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
В справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Велика Палата вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Велика Палата роз`яснила, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.
Оглядом матеріалів справи встановлено, що Відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги з Адвокатським бюро «Майстерня права Альони Машошиної» № 13-07/23 від 19.07.2023 року.
01.04.2025 між Відповідачем ОСОБА_1 та Адвокатським бюро було укладено Додаток № 1 до вказаного Договору. 
У відповідності з пунктом 2 вказаного Додатку предметом додатку є представництво Новікова М.О., і захист прав та інтересів ОСОБА_1 при розгляді судової справи №456/712/25 в судах всіх інстанцій та у виконавчому провадженні. 
Пунктом 5 Додатку встановлено розміри гонорару щодо різних видів правової допомоги. 
За результатами надання послуг в суді першої інстанції по цій справі між Адвокатським бюро та Відповідачем ОСОБА_1 було підписано акт приймання передачі наданих послуг № 1 від 27.02.2026 р. 
У відповідності з актом приймання-передачі наданих послуг № 1, загальна сума гонорару Адвокатському бюро за надання правничої допомоги щодо супроводження судової справи № 456/712/25 в суді першої інстанції, склала 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) грн.
Згідно з вимогами ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленої в постанові від 12 лютого 2020 року у справі за № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 ч. 2 ст.137 ЦПК України).
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому ч. 4ст.137 ЦПК Українивизначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5ст. 137 ЦПК України).
Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).
У ч. 6 ст. 137 ЦПК України вказано, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, суд зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі, витраченого часу, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги відповідачу.
Суд вважає, що підлягають стягненню наступні витрати: визначення правової позиції - 2 000,00 грн; підготовка та подання відзиву на позовну заяву - 2 000,00 грн; підготовка та подання заперечення на відповідь на відзив - 2 000,00 грн; участь у судових засіданнях по справі (за 11 засідань) - 5500,00 грн., а всього 11 500,00 грн. 
На підставі викладеного, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про судові витрати щодо витрат позивача на правничу допомогу та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на користь ОСОБА_1 11500 грн. витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 141, 258-265, 270 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 – Тиховліс В.В. про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до Приватного підприємства «СМІО», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним задоволити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (місцезнаходження: 02152, м. Київ, проспект Павла Тичини, 1В, офіс “В”, ЄДРПОУ 36422974) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 500 (одинадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію рішення надіслати сторонам.

Головуючий-суддя 	В. Л. Бучківська