Справа № 337/5944/25
Номер провадження 2/337/263/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Котляр А.М.
за участю секретаря Ухань М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, 

ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
12.11.2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , який обґрунтовує тим, що 18.09.2023 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 у позику грошові кошти в сумі 248 000 грн. з терміном повернення до 19.10.2025 року. Відповідач кошти не повернув, ухиляється від виконання зобов`язання. Проценти за користування позикою складають 76 382,85 грн.
Просить суд:
-стягнути на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 324 382,85 грн., судовий збір в розмірі 3243,83 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 22 000 грн. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечує, просить позов задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішив розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
19.11.2025 року суддя відкрив у справі загальне позовне провадження та призначив у справі підготовче судове засідання.
10.12.2025 року суддя відмовив у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову. 
03.02.2026 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Між сторонами виникли правовідносини з приводу стягнення заборгованості за договором позики.
Судом встановлено, що між сторонами по справі 18.09.2023 року був укладений договір позики, за яким ОСОБА_1 передала у позику ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 248 000 грн. ОСОБА_2 зобов`язався повернути суму позики до 19.10.2025 року. На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_2 була складена розписка, оригінал якої долучений до матеріалів справи. 
У визначений договором строк, відповідач ОСОБА_2 позичені кошти ОСОБА_1 не повернув. 
Згідно розрахунку позивача, проценти за користування позикою за період з 19.09.2023 по 20.10.2025 року склали 76 382,85 грн. 
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина другої статті 640 ЦК України.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей (стаття 1047 ЦК України).
За ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Мотиви суду. 
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики грошових коштів в сумі 248 000 грн., на підтвердження чого була представлена розписка, оригінал якої знаходиться у матеріалах справи. 
Позичальник ОСОБА_2 неналежним чином виконує свої зобов`язання за договором перед позивачем ОСОБА_1 , позику не повернув, проценти не сплатив.
Відповідач ОСОБА_2 своїх заперечень щодо суми заборгованості не надав. 
Між сторонами не був встановлений розмір процентів за користування позикою, тому їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
Перевіривши розрахунок заборгованості за процентами, долучений до справи, суд вирішив, що він є належним та допустимим доказом у справі, суд приймає його як доказ наявності заборгованості у ОСОБА_1 за процентами перед позивачем на суму в розмірі 76 382,85 грн.
Разом сума заборгованості складає 324 382,85 грн.
У зв`язку із цим, вимоги позову про стягнення суми позики в розмірі 248 000 грн. та процентів в розмірі 76 382,85 грн. є законними, обґрунтованими, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. 
Судові витрати.
Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 3243,83 грн.
Також позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивач подав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджують: 
-договір про надання правничої допомоги від 21.10.2025 року між позивачем та адвокатом Малишевим О.В.;
-акт розрахунок надання правничої допомоги від 06.11.2025 року, за яким вартість послуг склала 22000 грн.;
-квитанція від 06.11.2025 року про перерахування адвокату оплати за надану правничу допомогу. 
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, суд покладає судові витрати на відповідача.
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 324 382,85 грн., судовий збір у розмірі 3243,83 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 22 000 грн., а всього 349 626 гривень 68 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне найменування або ім`я сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя:          А.М. Котляр