ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

31.03.2026	м. Суми	Справа № 920/214/23(920/1727/25)	

Господарський суд Сумської області у складі судді Квотуна В.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №920/214/23 (920/1727/25)
за позовом: Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю 
“СВІТ АГРОТЕХНІКИ” (вул. Терещенків, буд. 44, м. Глухів,
Шосткинський район, Сумська область, 41400, код ЄДРПОУ 36947647)
арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича 
( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
до відповідачів: 1. Фізичної особи-підприємця Адинцева Олексія Володимировича 
( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 )
2. ОСОБА_1 (  
АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 )
3. ОСОБА_2 (    
АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 )
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 
1. Товариства з обмеженою відповідальністю “КОМПАНІЯ 
“АЛЬБІОН” (проспект Слобожанський, буд. 31Д, м. Дніпро, 49083;
код ЄДРПОУ 35396734)
2. Товариства з обмеженою відповідальністю “БЛ ЛІЗИНГ” (вул.
Зоологічна, 4-А, офіс 139, м.Київ, 04119; код ЄДРПОУ 37027379)
3. Товариства з обмеженою відповідальністю “БЕСТ ЛІЗИНГ” (вул.
Ярославів Вал, буд. 13/2, літера “Б”, м. Київ, 01054; 
код ЄДРПОУ 33880354)
4. Публічного акціонерного товариства “МТБ БАНК” (просп. Миру, 
28, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68003; код ЄДРПОУ 21650966)
5. Акціонерного товариства “КРЕДОБАНК” (вул. Сахарова,78, 
м. Львів, 79026; код ЄДРПОУ 09807862)
6. Підприємства “ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК” (вул. Терещенків, буд. 44,
м. Глухів, Шосткинський р-н., Сумська обл., 41400; 
код ЄДРПОУ 25284010)
7. ОСОБА_3 (  
АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_5 )
про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, скасування державної реєстрації та витребування транспортного засобу

Справа розглядається без виклику сторін

Суть спору: Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” арбітражний керуючий Бандола О.О. подав до суду позовну заяву про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, скасування державної реєстрації та витребування транспортного засобу від 19.12.2025 (вх. №6510 від 22.12.2025). 
Відповідно до вимог позовної заяви, ліквідатор просить:
- визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5616/21/006147 від 14.12.2021, що укладений між ФОП Адинцевим Олексієм Володимировичем (код НОМЕР_2 ), який діє на підставі договору комісії № 5616/21/006147 від 13.12.2021 укладеного з ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” (код ЄДРПОУ 36947647, вул. Терещенків, буд. 44, м. Глухів, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41400) та ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), відповідно до якого відчужено транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , ціна продажу 6 000,00 грн;
- витребувати у ОСОБА_2 (код НОМЕР_4 ,    АДРЕСА_4 ) на користь ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” (код ЄДРПОУ 36947647, вул. Терещенків, буд. 44, м. Глухів, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41400) транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_8 ;
- скасувати державну реєстрацію VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_8 за ОСОБА_2 (код НОМЕР_4 ,    АДРЕСА_4 );
судовий збір покласти на відповідачів.
У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.12.2025 справу №920/214/23(920/1727/25) призначено судді Соп`яненко О.Ю. 
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.01.2026 справу №920/214/23(920/1727/25) призначено судді Ковтуну В.М. 
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 08.01.2026 у справі №920/214/23(920/1727/25) позовну заяву ліквідатора ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича від 19.12.2025 (вх. №6510 від 22.12.2025) було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків; позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви (подати докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі: додатково сплатити 351,20 грн судового збору, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону).
Ухвалою від 08.01.2026 суд задовольнив Заяву ліквідатора ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича від 19.12.2025 (вх. №6512 від 22.12.2025) про забезпечення позову у справі №920/214/23(920/1727/25).
Позивачем - ліквідатором ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” арбітражним керуючим Бандолою О.О. подано до суду клопотання від 09.01.2026 (вх.№128), в якому на виконання ухвали суду від 08.01.2026 надає докази сплати судового збору в розмірі 351,20 грн (виписка з особового рахунку із зазначенням реквізитів платіжного документа №4204277233 від 09.01.2026).
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 14.01.2026 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №920/214/23 (920/1727/25); справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; розгляд справи № 920/1727/25 здійснювати в межах справи № 920/214/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “СВІТ АГРОТЕХНІКИ”, в окремому позовному провадженні. Відповідачам встановлений строк для подання відзивів на позов із урахуванням вимог статей 165, 251 ГПК України – п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Також ухвалою суд залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: 1. ТОВ “КОМПАНІЯ “АЛЬБІОН” (49083, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 31Д, код ЄДРПОУ 35396734), 2. ТОВ “БЛ ЛІЗИНГ” (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 4-А, офіс 139, код ЄДРПОУ 37027379), 3. ТОВ “БЕСТ ЛІЗИНГ” (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера “Б”, код ЄДРПОУ 33880354), 4. ПАТ “МТБ БАНК” 68003, Одеська обл., м. Чорноморськ, просп. Миру, 28, код ЄДРПОУ 21650966), 5. АТ “КРЕДОБАНК” (79026, м. Львів, вул. Сахарова,78, код ЄДРПОУ 09807862), 6. ПІДПРИЄМСТВО “ДОЙЧЕ АГРАРТЕХНІК” (41400, Сумська обл., Шосткинський р-н., м. Глухів, вул. Терещенків, буд. 44, код ЄДРПОУ 25284010), 7. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 ). Третім особам запропоновано надати письмові пояснення щодо позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином повідомлений про відкриття провадження у даній справі. Ухвала суду від 14.01.2026 доставлена до електронного кабінету Бандоли О.О.
Відповідно до Відповіді №2531240 від 30.03.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру, яка сформована за електронним запитом суду встановлено, що місцем реєстрації відповідача – ОСОБА_1 є: АДРЕСА_7 .
Відповідно до Відповіді №2531282 від 30.03.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру, яка сформована за електронним запитом суду встановлено, що місцем реєстрації відповідача – ОСОБА_2 є: АДРЕСА_8 .
Відповідно до Відповіді №2531313 від 30.03.2026 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка сформована за електронним запитом суду встановлено, що місцем реєстрації відповідача – Фізичної особи – підприємця Адинцева Олексія Володимировича є: АДРЕСА_9 .
Ухвала суду від 14.01.2026 про відкриття провадження у даній справі надіслана на адресу відповідача 1- Фізичної особи – підприємця Адинцева Олексія Володимировича є: АДРЕСА_9 , відповідача 2 - ОСОБА_1 є АДРЕСА_7 та відповідача 3 - ОСОБА_2 є: АДРЕСА_8 , повернулася до суду з відміткою поштового зв`язку “за закінченням терміну зберігання”.
Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Крім того, відповідно до частини другої ст. 2 Закону України “Про доступ до судових рішень”, усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Частинами першою та другою ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина перша ст. 4 цього Закону).
Відповідачі мали право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 14.01.2026 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та іншими процесуальними документами у справі.
Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення учасників справи про розгляд вказаної справи Господарським судом Сумської області.
Відповідачі відзивів на позовну заяву не подали. 
Треті особи письмових пояснень щодо позовних вимог до суду не подали, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач має право в позовній заяві заявити мотивоване клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних 

свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.
Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
При цьому судом враховано, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Господарський суд Сумської області продовжує здійснювати правосуддя. Згідно зі ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
Відповідно до Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.
Наказом Голови Верховного Суду від 04.03.2022 також визначено, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.
Отже, виходячи з нормативних актів, які були прийняті, режим роботи кожного конкретного суду визначається окремо, з урахуванням ситуації, що склалась у регіоні, суд у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, оперативно приймає рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ при цьому уникаючи надмірного формалізму.
Також Суд звертає увагу на те, що розумність строків розгляду справи судом є одним із основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 10 частини третьої статті 2 ГПК України).
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово вказував на необхідність дотримання принципу розумності тривалості провадження.
Так, у рішення "Вергельський проти України" ЄСПЛ вказав, що розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26 липня 2007 року; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08 грудня 2016 року).
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
У місті Суми, де розташований Господарський суд Сумської області, постійно оголошуються повітряні тривоги, під час яких суддя та працівники апарату суду мають перебувати в укриттях з метою уникнення загрози життю та здоров`ю.
Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05.08.2022 № 23).
Відповідно до наведених приписів судами запроваджено локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал "повітряна тривога" та реагування задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, зокрема для їх негайного переходу до укриття.
При цьому обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими що не потребують доказування. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі №910/2116/21 (910/12050/21).
На підставі вищевикладеного, суд звертає увагу, що враховуючи наявність загрози, у зв`язку зі збройною агресією збоку рф, на підставі чого введено в Україні воєнний стан, поточну обстановку, що склалася в місті Суми, постійні тривоги, які впливають на виготовлення процесуальних документів, наявної беззаперечної та відкритої інформації щодо постійних обстрілів Сумського району та Сумської області, суд був вимушений вийти за межі граничного процесуального строку розгляду даної справи встановленого ст. 248 ГПК України, здійснивши її розгляд у розумний строк, застосувавши ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 ГПК України.
Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами враховуючи норму ч. 9 ст. 165 ГПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Відповідно до ст. 233 ГПК України за результатами оцінки доказів, поданих сторонами судом ухвалене рішення у даній справі.
Фактичні обставини справи.
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 18.07.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” (41400, Сумська область, Шосткинський район, м. Глухів, вул. Терещенків, буд. 44, код ЄДРПОУ 36947647); введено процедуру розпорядження майном; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Бандолу Олександра Олексійовича. 
Постановою Господарського суду Сумської області від 20.05.2024 визнано юридичну особу – Товариство з обмеженою відповідальністю “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” (41400, Сумська область, Шосткинський район, м. Глухів, вул. Терещенків, буд. 44, код ЄДРПОУ 36947647) банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бандолу Олександра Олексійовича. 
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. 
Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.
Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
В обгрунтування заяви ліквідатор зазначає про те, що в ході ліквідаційної процедури у справі № 920/214/23 ним встановлено, що 13.12.2021 між ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” (код ЄДРПОУ 36947647, комітент) та Фізичною особою – підприємцем Адинцевим Олексієм Володимировичем (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , комісіонер), укладено договір комісії № 5616/21/006147, відповідно до якого комісіонер зобов`язаний за дорученням комітента виконати в інтересах останнього, але від свого імені дії, пов`язані з продажем трансплртного засообу VOLKSWAGEN TRANSPORTER. Виступаючи від свого імені, комісіонер за обов`язковою участю комітента сприяє реалізації транспортного засобу шляхом укладення Договору купівлі-продажу на ім`я третьої особи (покупця).
На підставі договору комісії № 5616/21/006147 від 13.12.2021 ФОП Адинцев О.В. здійснив відчуження транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , що належав ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ”, на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 ), відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №5616/21/006147 від 14.12.2021, по заниженій ціні, а саме: 6000,00 грн, яка не відповідає ринковій вартості транспортного засобу.
Відповідно до проведеної оцінки, згідно Договору №17-Д/25 від 24.02.2025 на надання послуг з професійної оціночної діяльності та звіту № 17-Д/25/1 ринкова вартість транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 становить 172 599,00 грн.
Згідно з листом Головного сервісного центру МВС від 31.03.2025 за № 31/10497-7639-2025 та наданою реєстраційною картою ТЗ у транспортному засобі VOLKSWAGEN TRANSPORTER державний номер НОМЕР_7 змінено на НОМЕР_8 . 
У свою чергу позивач вказує на те, що відповідно до матеріалів справи №920/214/23 загальний розмір кредиторської заборгованості ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” складає 596 691 008,75 грн.
Таким чином, у момент існування боргу перед кредиторами у справі №920/214/23 та в межах сумнівного періоду, встановленого ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, за 3 роки до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, товариство-боржник здійснив відчуження наявних у його власності транспортних засобів за цінами, які є нижчі за ринкові.
Враховуючи викладене, позивач вказує на те, що відчуження майна боржника відбулось у період існування прострочених грошових зобов`язань та наявності відкритих судових проваджень про стягнення заборгованості з ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ”, що в свою чергу приводить до висновку про протиправну поведінку останнього, що спрямована на ухилення від виконання зобов`язань перед кредиторами, шляхом його унеможливлення у зв`язку із відчуженням майна за заниженою ціною на користь третіх осіб.
У зв`язку із зазначеним, позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №5616/21/006147 від 14.12.2021, що укладений між ТОВ ФОП Адинцевим Олексієм Вололимировичем, який діє на підставі договору комісії № 5616/21/006147 від 13.12.2021 укладеного з ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ”, та ОСОБА_1 , скасувати державну реєстрацію транспорртного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_8 за ОСОБА_2 та витребувати у ОСОБА_2 на користь ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” вказаний транспортний засіб.
Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.
Банкрутство за своєю природою є особливим правовим механізмом врегулювання відносин між неплатоспроможним боржником та його кредиторами, правове регулювання якого регламентовано КУзПБ, який визначає особливості провадження у справах про банкрутство, тобто є спеціальним у застосуванні при розгляді цих справ.
У відповідності до наведених у ч. 2 ст. 10 КУзПБ арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 КУзПБ, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.
Частиною 2 ст. 59 КУзПБ передбачено, що протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть зобов`язання щодо відшкодування збитків, завданих таким ухиленням.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 КУзПБ, ліквідатор з дня свого призначення здійснює, крім іншого, такі повноваження:
- приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження;
- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; 
- проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута;
- аналізує фінансовий стан банкрута;
- виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;
- формує ліквідаційну масу;
- заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;
- подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;
- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
- продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 42 КУзПБ, господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав:
- боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;
- боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;
- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;
- боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;
- боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.
Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:
боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;
боржник уклав договір із заінтересованою особою;
боржник уклав договір дарування.
У разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.
Особливістю реалізації повноважень арбітражного керуючого у ліквідаційній процедурі є обов`язок ліквідатора здійснити повноту дій, спрямовану на виявлення та повернення активів боржника (частина 1 статті 65 КУзПБ).
Отже, арбітражний керуючий Бандола О.О. з моменту призначення його ліквідатором у справі № 920/214/23 про банкрутство ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” виконує повноваження керівника товариства-банкрута з правом на відчуження майнових активів боржника.
Так, матеріалами справи (з урахуванням встановленого у справі № 920/214/23 про банкрутство ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ”) вбачається, що 13.12.2021 між ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” (комітент) та Фізичною особою – підприємцем Адинцевим Олексієм Володимировичем (комісіонер), укладено договір комісії № 5616/21/006147, відповідно до якого комісіонер зобов`язаний за дорученням комітента виконати в інтересах останнього, але від свого імені дії, пов`язані з продажем трансплртного засообу VOLKSWAGEN TRANSPORTER. Виступаючи від свого імені, комісіонер за обов`язковою участю комітента сприяє реалізації транспортного засобу шляхом укладення Договору купівлі-продажу на ім`я третьої особи (покупця).
У свою чергу, 14.12.2021 між ФОП Адинцовим О.В. та Гладиш С.В. укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №5616/21/006147, за яким Гладиш С.В. отримав у власність транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 . Ціна продажу транспортного засобу складає 6000,00 грн (п.3.1. договору).
Укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу (14.12.2021) відбулося у так званий «сумнівний період» за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство (18.07.2023). 
У справі № 920/214/23 про банкрутство ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” судом були визнані вимоги кредиторів, а саме: ТОВ “ВІДІ-КРАЙ МОТОРЗ”, АТ “КРЕДОБАНК”, АТ “КОМІНБАНК”, ТОВ “КСГ “ДНІПРО”, ПАТ “МТБ БАНК”, ТОВ “Компанія “Альбіон”, ОСОБА_4 , Фермерського господарства “Успенське 1”, ТОВ “ПЛАНТ АГРО”, ТОВ “НФМ АГРО”, Фізичної особи-підприємця Мохначової Наталії Борисівни, ТОВ “АГРОТЕК-ІНВЕСТ”, Головного управління ДПС у Сумській області, ТОВ “БЛ ЛІЗИНГ”, ТОВ “ОТП ЛІЗИНГ”, ТОВ “Полетехніка”, ТОВ “Агролендлізинг”, ПП “МАІЗ”, ТОВ “Аграрні Системні Технології”, ТОВ “Акріс Агро”, ТОВ “СЕРВІСАГРОТЕХ”, ТОВ "ЮГ-РЕЗЕРВ", Київської Митниці та Інституту механіки та автоматики агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України, та включені до реєстру вимог кредиторів боржника згідно з ухвалою суду від 28.02.2024. Також, ухвалою від 12.03.2025 суд визнав вимоги ТОВ “БЕСТ ЛІЗИНГ”.
Розпорядником майна боржника складено реєстр вимог кредиторів, відповідно до якого загальна заборгованість боржника перед кредиторами складає 596 645 216,02 грн.
Відповідно до проведеної ліквідатором оцінки, ринкова вартість рухомого майна - транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 становить 172599,00 грн, яка є більшою на 97% (у 28 разів) за ціну (6000,00 грн), вказану у договорі купівлі-продажу транспортного засобу.
Відповідно до листа №31/10497-7639-2025 від 31.03.2025 Головного сервісного центру МВС та реєстраційної карти ТЗ державний номер НОМЕР_7 транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER змінено на НОМЕР_8 .
Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Банкрутство (неплатоспроможність) за своєю природою є особливим правовим механізмом врегулювання відносин між неплатоспроможним боржником та його кредиторами, правове регулювання якого регламентовано Кодексом України з процедур банкрутства, який визначає особливості провадження у справах про банкрутство, тобто є спеціальними та мають пріоритет у застосуванні при розгляді цих справ порівняно з іншими нормами законодавства.
КУзПБ є частиною цивільного законодавства, тому до правовідносин, які регулює цей Кодекс як спеціальний нормативно-правовий акт, можуть застосовуватися також норми ЦК України, зокрема щодо загальних підстав для визнання недійсними правочинів за участі боржника.
Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України. Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу.
Провадження у справі про банкрутство, на відміну від позовного провадження, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, має на меті задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника, інших осіб; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів, інших осіб.
Це зумовлено специфікою провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні спеціальних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.
Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.
Договори, що вчиняються з метою завдати шкоди кредитору в юридичній науці та в українській судовій практиці називають фраудаторними правочинами.
Велика Палата Верховного Суду кваліфікує правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам, як фраудаторні правочини, зробивши такий правовий висновок:
«Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.
Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України)» (постанова ВП ВС від 03.07.2019 року у справі № 369/11268/16-ц).
Отже, договір, який укладений з метою уникнути виконання договору та зобов`язання зі сплати боргу, є зловживанням правом на укладання договору та розпорядження власністю, оскільки унеможливлює виконання зобов`язання і завдає шкоди кредитору. Такий договір може вважатися фраудаторним та може бути визнаний судом недійсним за позовом особи, право якої порушено, тобто кредитора.
Фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку. Слід звернути увагу, що фраудаторним правочином може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний договір (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній 

чи багатосторонній правочин.
Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог.
Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути:
- момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, упродовж 3-х років до порушення провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі); 
- контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи);
- щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.
У період протягом трьох років, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство, дії щодо будь-якого вилучення (відчуження) боржником своїх майнових активів є підозрілими і можуть становити втручання у право власності кредиторів, відтак відчуження майна боржником повинно здійснюватися з огляду на права кредиторів щодо забезпечення їх вимог активами боржника, а неврахування інтересів кредиторів у такому випадку є зловживанням з боку боржника своїми правами щодо розпорядження майном як власника, за умови, що відчуження майна призводить завідомо до зменшення обсягу платоспроможності боржника і наносить шкоду кредиторам.
Боржник, який відчужує майно (вчиняє інші дії, пов`язані, із зменшенням його платоспроможності) після виникнення у нього зобов`язання діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора.
Дії боржника, зокрема але не виключно, щодо безоплатного відчуження майна, відчуження майна за ціною значно нижче ринкової, для цілей не спрямованих на досягнення розумної ділової мети або про прийняття на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, або відмова від власних майнових вимог, якщо вони вчинені у підозрілий період, можуть свідчити про намір ухилення від розрахунків із контрагентами та спрямовані на завдання шкоди кредиторам.
Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, спрямованим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора.
Отже, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (див. висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 03.03.2020 у справі № 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16, від 03.03.2020 у справі № 916/3600/15, від 26.05.2020 у справі №922/3796/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі № 904/4262/17, від 22.04.2021 у справі № 908/794/19 (905/1646/17)).
При цьому, встановлення фраудаторності договору є достатньою та самостійною підставою визнання його недійсним та застосування наслідків його недійсності (постанова Верховного Суду від 05 квітня 2023 року в справі № 523/17429/20). Належним способом захисту права / інтересу кредитора за вимогою про повернення сторін у первісний стан, тобто відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України), є повернення відповідного майна боржнику, і для такого повернення оспорювання наступних правочинів (реєстраційних дій) щодо цього майна не вимагається (постанова КЦС ВС від 18 травня 2022 року у справі № 643/15604/17, постанова Верховного Суду від 12 квітня 2023 року в справі № 161/12564/21).
Отже, суд приходить до висновку про те, що боржник (ТОВ "СВІТ АГРОТЕХНІКИ"), укладаючи спірний договір, діяв поза межами принципу добросовісності, що підтверджується, зокрема, тим, що спірний договір було укладено протягом підозрілого (три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство) періоду, відповідно до якого боржник (юридична особа) відчужує майно (транспортний засіб) за ціною, нижчою за ринкову. Боржник відчужив належний йому на праві приватної власності транспортний засіб на користь відповідача за ціною, яка нижче ринкової, задля уникнення виконання зобов`язань перед кредиторами. В даному випадку боржник та відповідач діяли очевидно недобросовісно та зловживали правами, оскільки вчинили оспорювані договори, які порушують майнові інтереси кредиторів і спрямовані на зменшення ліквідаційної маси боржника. 
Виходячи з наведеного, позовна вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу №5616/21/006147 від 14.12.2021, що укладений між ФОП Адинцевим Олексієм Володимировичем та ОСОБА_1 , на підставі договору комісії № 5616/21/006147 від 13.12.2021, підлягає задоволенню, а вказаний договір - визнанню недійсним.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 34 Закону України “Про дорожній рух” державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.
Позивачем до матеріалів справи надано реєстраційну картку ТЗ щодо зміни транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER державного номеру з НОМЕР_7 на НОМЕР_8 , а також перереєстрації на нового власника за договором купівлі-продажу №8095/23/007521 від 08.11.2023, ОСОБА_2 .
Відповідно до пункту 40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття 

з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (з наступними змінами), підставами для скасування державної реєстрації є рішення компетентних органів. Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується, зокрема, на підставі рішення суду.
Процедура ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - ЄДРТЗ) унормована Порядком ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2020 року № 779 (зі змінами). Так, відповідно до п. 4 Порядку скасування державної реєстрації транспортного засобу є підставою для внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку (транспортні засоби).
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про скасування державної реєстрації транспортного засобу.
Суд також зауважує, що визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу є фактично поновленням права власності на такий транспортний засіб його первісного власника (ТОВ "СВІТ АГРОТЕХНІКИ"). Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів (ч.11 ст. 34 Закону України “Про дорожній рух”).
Приписами статей 321, 319, 658 Цивільного кодексу України унормовано, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові.
Відповідно до вимог статті 330 Цивільного кодексу України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване у нього.
Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Тобто, в наведених положеннях законодавець встановлює три обставини за наявності яких майно може бути витребуване у добросовісного набувача (ст. 388 ЦК України) та вказує на можливість витребування такого майна від недобросовісного набувача в будь-якому випадку (ст. 387 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
При цьому слід взяти до уваги правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 27.01.2020р. у справі № 488/6479/14-ц, в якій зазначено, що власник з дотриманням вимог ст.ст. 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.
Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.
Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Так, шляхом подання віндикаційного позову майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину.
Водночас наявність у власника права на витребування майна залежить передусім від того, на якій підставі чи за її відсутності набувач заволодів спірним майном і, відповідно, чи є такий набувач добросовісним, а також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник передав це майно у володіння, адже коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є обмеженим.
Чинне законодавство України не пов`язує можливість або неможливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності або відсутності волі у відчужувача за останнім у ланцюгу угод договором. Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності або відсутності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу угод, за якими здійснювалося відчуження майна.
У постанові від 03.10.2018 у справі № 906/1765/15 Верховний Суд у контексті застосування норм права до правовідносин з витребування майна банкрута, яке було відчужено за оспорюваним правочином, дійшов висновку, що з урахуванням приписів статей 216, 388 Цивільного кодексу України за умови, якщо відповідний договір купівлі-продажу було судовим рішенням визнано недійсним, зазначена обставина є свідченням того, що майно за такими договорами вибуло всупереч волі власника.
Також, у постанові від 05.07.2022 у справі № 911/3448/20 Верховний Суд, з огляду на визнання відповідного правочину (у зв`язку з укладенням якого відбулось вибуття спірного майна з володіння власника) недійсним на підставі частини 1 статті 232 Цивільного кодексу України через зловмисну домовленість представників сторін під час його укладення, дійшов висновку про наявність підстав для витребування спірного майна із чужого незаконного володіння, оскільки розпорядження майном товариства директором не у спосіб та не в межах його повноважень, передбачених законом та статутом, не є вираженням волі власника майна.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 26.05.2023 у справі № 905/77/21 щодо застосування норм частини 3 статті 216, частин 1, 2 статті 216 Цивільного кодексу України виснував, зокрема, що позовна вимога про визнання недійсним договору є належним способом захисту, який передбачено законом. Разом із тим позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, зокрема про стягнення коштів на користь позивача, витребування майна з володіння відповідача. Окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного / частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача.
Водночас захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, що було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 Цивільного кодексу України. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту права власника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18(914/608/20)).
Позивач як особа, якій належить право на звернення до суду з позовом за захистом свого права та інтересу, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, що потребують судового захисту, та спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №334/3161/17). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19 зауважила про необхідність розмежовувати випадки застосування двосторонньої реституції як наслідку недійсності правочину та витребування майна як способу захисту прав власника, порушених незаконним відчуженням його майна. За загальним правилом, речово-правові способи захисту прав особи застосовуються, якщо сторони не пов`язані зобов`язально-правовими відносинами або ж такі правовідносини між ними не стосуються вчиненого порушення права власності чи іншого речового права. У разі конкуренції речово-правових (віндикаційного, негаторного) та зобов`язально-правових (договірного) способів захисту перевагу має саме зобов`язально-правовий.
При цьому зміст віндикаційного позову полягає у вимозі неволодіючого власника (титульного володільця) до володіючого невласника про повернення речі в натурі.
Натомість реституція - це спеціальна форма відновлення становища, що існувало до порушення, сутність якої полягає в поверненні сторін правовідношення у стан, який передував вчиненню певної протиправної дії. Реституція може поставати як реституція володіння (повернення кожною із сторін недійсного правочину того, що така сторона за ним отримала) або ж як компенсаційна реституція відшкодування (в грошовій чи негрошовій формі) вартості одержаного у разі неможливості його повернення в натурі.
З огляду на викладене Верховний Суд виходить з того, що визнання недійсним правочину, вчиненого на шкоду кредиторам (фраудаторного правочину) та фактично виконаного (повністю чи частково), слід вважати ефективним способом захисту у справі про банкрутство в тому разі, коли відповідна вимога поєднана із застосуванням правових механізмів, спрямованих на відновлення майнового стану осіб до того стану, який існував до вчинення спірного правочину, наповнення ліквідаційної маси боржника для максимального задоволення вимог кредиторів.
Зокрема, частиною 3 статті 42 КУзПБ та статтею 216 Цивільного кодексу України передбачено наслідки недійсності правочину, до яких, окрім повернення другою стороною одержаного на виконання недійсного правочину в натурі, також належить відшкодування вартості одержаного в разі неможливості його повернення, відшкодування збитків винною стороною. Частиною 2 статті 61 КУзПБ передбачено притягнення до відповідальності третіх осіб.
Верховний Суд наголошує, що визнання недійсним фраудаторного правочину є необхідною передумовою для покладення на відповідних осіб негативних майнових наслідків його укладення, адже це спростовує презумпцію правомірності такого правочину внаслідок встановлення факту правопорушення незалежно від того, що витребування майна від останнього у ланцюгу договорів добросовісного власника буде неможливим за приписами статті 388 Цивільного кодексу України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції.
Водночас витребування майна із чужого володіння не потребує оспорювання договору, на підставі якого воно було набуте останнім набувачем (близький за змістом висновок викладений, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного суду від 05.10.2021 у справі № 910/18647/19). Таке майно може бути витребуване у набувача в будь-якому разі за наявності підстав, передбачених статтями 387, 388 Цивільного кодексу України.
Враховуючи, що транспортний засіб вибув всупереч волі власника (ТОВ «СВІТ АГРОТЕХНІКИ») за фраудаторним правочином укладеним з ОСОБА_1 , який придбав транспортний засіб за заниженою більш як у 28 разів вартістю, будь-яка згода від ТОВ «СВІТ АГРОТЕХНІКИ» на передачу транспортного засобу на користь ОСОБА_2 не надавалась, тому в порядку статті 388 ЦК України транспортний засіб може бути витребуваний від його останнього володільця.
У зв`язку з означеним позовна вимога про витребування у ОСОБА_2 на користь ТОВ «СВІТ АГРОТЕХНІКИ» транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER державного номеру з НОМЕР_7 на НОМЕР_8 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі “Серявін та інші проти України” зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі “Трофимчук проти України” Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів сторін, які детально не зазначені в рішенні, то вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування по даній справі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до платіжної інструкції № 4204277230 від 19.12.2025 ТОВ «СВІТ АГРОТЕХНІКИ» сплачено судовий збір у розмірі 6916,00 грн за подання позову у даній справі та відповідно до платіжної інструкції № 420427723 від 09.01.2026 ТОВ «СВІТ АГРОТЕХНІКИ» сплачено судовий збір у розмірі у розмірі 351,20 грн за подання позову у даній справі.
Згідно Закону України “Про судовий збір” та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 7267,20 грн підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. 
Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5616/21/006147 від 14.12.2021, що укладений між ФОП Адинцевим Олексієм Володимировичем (код НОМЕР_2 ), який діє на підставі договору комісії № 5616/21/006147 від 13.12.2021 укладеного з ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” (код ЄДРПОУ 36947647, вул. Терещенків, буд. 44, м. Глухів, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41400) та ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), відповідно до якого відчужено транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , ціна продажу 6 000,00 грн.
3. Скасувати державну реєстрацію VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_8 за ОСОБА_2 (код НОМЕР_4 ,    АДРЕСА_4 ).
4. Витребувати у ОСОБА_2 (код НОМЕР_4 ,    АДРЕСА_4 ) на користь ТОВ “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” (код ЄДРПОУ 36947647, вул. Терещенків, буд. 44, м. Глухів, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41400) транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_8 ;
5. Стягнути з Гладиш Ірини Ігорівни (    АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” (вул. Терещенків, буд. 44, м. Глухів, Шосткинський район, Сумська область, 41400, код ЄДРПОУ 36947647) 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.
6. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” (вул. Терещенків, буд. 44, м. Глухів, Шосткинський район, Сумська область, 41400, код ЄДРПОУ 36947647) 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.
7. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Адинцева Олексія Володимировича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “СВІТ АГРОТЕХНІКИ” (вул. Терещенків, буд. 44, м. Глухів, Шосткинський район, Сумська область, 41400, код ЄДРПОУ 36947647) 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.
8. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.
Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Рішення складено та підписано суддею 31.03.2026.

Суддя	В.М. Ковтун