Справа № 712/407/26
Провадження № 2/712/1868/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді – Пересунька Я.В., 
при секретарі – Руденко А.В., 

за участю позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Манзар Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до моторного (транспортного) страхового бюро України, військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
в с т а н о в и в:
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
1.1. У січні 2026 року адвоката Манзар Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суд уз указаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог станом на 6 березня 2026 року просить стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) страхове відшкодування у розмірі 58 385 грн 88 коп.; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 за рахунок коштів ІНФОРМАЦІЯ_1 – матеріальні збитки у розмірі 160 000 грн та відшкодування моральної шкоди – 30 000 грн.
1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 вересня 025 року о 12 год. 15 хв., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем КАМАЗ 5320, д.н.з. НОМЕР_2 (власник ВЧ НОМЕР_1 ), проїжджаючи перехрестя вул. Дахнівська – провулок Медичний, не дотримався безпечного інтервалу та дистанції і здійснив наїзд на автомобіль Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_3 (власник ОСОБА_1 ), який зупинився на жовтий сигнал світлофора. Вказаними діями водій порушив вимоги п.13.1 ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
1.3. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2025 року у праві № 712/12173/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
1.4. Цивільно-правова відповідальність автомобіля КАМАЗ 5320, д.н.з. НОМЕР_2 (власник ВЧ НОМЕР_1 ) не була застрахована.
1.5. В результаті ДТП позивачка, як власник автомобіля Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_3 , зазнала матеріальних збитків, що полягають в значних механічних пошкодженнях. Відповідно до висновку експерта № 37/2025 за результатами експертного автотоварознавчого дослідження від 10 жовтня 2025 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та з ПДВ складає: 438 054 грн 04 коп (в тому числі ПДВ 62 311 грн 83 коп); вартість матеріальних збитків станом на дату скоєння ДТП – 469 551 грн 58 коп (в тому числі ПДВ 65 891 грн 75 коп). 
1.6. 24 грудня 2025 року позивачкою було здійснено оплату ФОП ОСОБА_3 за ремонт автомобіля Mazda CX-5 д.н.з. НОМЕР_3 , у розмірі 410 000 грн, що підтверджується рахунком № 072 від 17 жовтня 2025 року, актом виконаних робіт № 072 від 24 грудня 2025 року та товарним чеком від 24 грудня 2025 року. 
1.7. 02 грудня 2025 року МТСБУ здійснило позивачці виплату страхового відшкодування у розмірі 191 614 грн 12 коп, що підтверджується випискою по надходженням по картці/ рахунку позивачки. 
1.8. Ліміт МТСБУ (Моторне (транспортне) страхове бюро України) за автоцивілкою (ОСЦПВ) становить 250 000 грн за шкоду майну, тому відповідач МТСБУ в межах ліміту повинно доплатити позивачці страхове відшкодування у розмірі 58 385 грн 88 коп. (250 000 грн - 191 614 грн 12 коп).
1.9. Крім того, на запит адвоката ВЧ НОМЕР_1 листом від 01 грудня 2025 року повідомила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент ДТП проходив військову службу у цій військовій частині, оскільки перебував на посаді, що передбачала керування транспортним засобом КАМАЗ 5320, д.н.з. НОМЕР_2 , і цей транспортний засіб був закріплений за ним згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 . 
1.10. Отже, Військова частина НОМЕР_1 як роботодавець водія ОСОБА_2 повинна відшкодувати позивачці інші матеріальні збитки внаслідок пошкодження автомобіля Mazda CX5, д.н.з. НОМЕР_3 , під час ДТП 04 вересня 2025 року у розмірі 160 000 грн, тобто суму до вартості витрат на відновлювальний ремонт.
1.11. Крім того, внаслідок ДТП з вини водія ОСОБА_2 , позивачці було завдано не лише матеріальних збитків, а й моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях внаслідок пошкодження автомобіля Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до неможливості з моменту ДТП 04 вересня 2025 року по 24 грудня 2025 року використовувати автомобіль за призначенням, порушення нормальних життєвих зв`язків позивачки та необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Із урахуванням душевних страждань та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, позивачка оцінює такі моральні страждання в 30 000 грн. 
1.12. Позивачка також просить вирішити питання про розподіл судових витрат у виді витрат на правничу допомогу та витрат на експертизу.
1.13. 06 лютого 2026 року представником МТСБУ надано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову до МТСБУ.
1.14. Відзив на позовну заяву обґрунтовано тим, що положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 р. № 3720-IX передбачають чіткий перелік випадків, за яких МТСБУ відшкодовує шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.
1.15. Проте позивачка не отримувала згоду на проведення ремонту свого пошкодженого транспортного засобу на визначеній нею СТО. Водночас вона отримує таке право на самостійний вибір оцінювача тільки у разі, якщо представник МТСБУ не з`явився у визначений строк та огляд пошкодженого автомобіля.
1.16. За таких обставин, на думку МТСБУ, наданий позивачкою висновок експертного автотоварознавчого дослідження виконано з порушенням норм Методики та ст. 31 Закону України № 3720-IX, але таке порушення не позбавляє позивача стягнути кошти з винної в ДТП особи. 
1.17. 09 лютого 2026 року представником ВЧ НОМЕР_1 надано відзив на позовну заяву, в якому військова частина просить відмовити у задоволенні позову.
1.18. Відзив військової частини на позов обґрунтовано тим, що в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 04 вересня 2025 року за участю навантажувача «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , та транспортного засобу «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідальність за завдану шкоду має нести винна в ДТП особа. Оскільки винним у ДТП є водій ОСОБА_2 , то саме з нього необхідно стягнути завдані збитки.
1.19. Військова частина НОМЕР_1 у відзиві також зауважує, що не отримувала пропозиції від позивачки на проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу на визначеній нею СТО та не отримувала повідомлення про проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, а тому позивачем порушено порядок визначення розміру матеріального збитку, передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 
1.20. Військова частина НОМЕР_1 також просила врахувати, що не є розпорядником бюджетних коштів і перебуває на фінансовому та матеріально технічному забезпеченні (грошовому, продовольчому, речовому та іншому) ІНФОРМАЦІЯ_1 , який і здійснює всі виплати за військову частину.
1.21. Щодо розміру моральної шкоди, то ВЧ НОМЕР_1 не погоджується з визначеним позивачкою розміром, оскільки такий розмір моральної шкоди позивачем не підтверджено та не обґрунтовано.
1.22. 09 березня 2026 року представником ІНФОРМАЦІЯ_1 надано відзив на позовну заяву, в якому це відповідач просить у задоволенні позову відмовити з тих самих підстав, що й ВЧ НОМЕР_1 .
2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
2.1. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 16 січня 2026 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.
2.2. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 16 лютого 2026 року за клопотанням представника позивача залучено в якості співвідповідача у справі ІНФОРМАЦІЯ_3 .
2.3. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 04 березня 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання представника МТСБУ про призначення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі.
2.4. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 11 березня 2026 року закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду.
2.5. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали.
2.6. Представники відповідачів та третя особа у судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи.
3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини 
3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
3.6. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом..
3.7. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
3.8. Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.
3.9. Згідно із ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
3.10. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
3.11. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
3.12. Згідно із ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб.
3.13. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону, у разі настання події, що є підставою для здійснення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, чинних на день настання такої події, а для регламентної виплати, визначеної пунктом 4 частини першої статті 43 цього Закону, - у межах страхових сум, встановлених на день укладення внутрішнього договору страхування, за яким здійснюється така виплата, зобов`язано у встановленому цим Законом порядку здійснити регламентну виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи.
3.14. Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: 1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті; 2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України; 3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати.
3.15. Частиною 2 ст. 27 Закону визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті.
3.16. Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає: 1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту; 2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини. Для транспортного засобу, строк експлуатації якого до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо якого є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни новими, включається вартість невживаних складових частин (деталей), дозволених заводом-виробником для обслуговування відповідних транспортних засобів. Для інших транспортних засобів до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни, може включатися вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що відповідають технічним характеристикам такого транспортного засобу та є аналогом оригінальних складових частин (деталей) транспортного засобу. Під час ремонту транспортного засобу не допускається встановлення складових частин (деталей), що призведе до зміни конструкції транспортного засобу або до невідповідності технічного стану транспортного засобу правилам дорожнього руху та технічної експлуатації.
3.17. Частиною 4 Закону встановлено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх установчих документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів. Для здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідна особа обирається потерпілою особою з визначеного страховиком (МТСБУ) переліку. Страховик (МТСБУ) у встановленому ним порядку визначає перелік осіб, які відповідно до своїх установчих документів мають право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів та відповідають його вимогам, та оприлюднює його на своєму веб-сайті. Страховик (МТСБУ) зобов`язаний надати потерпілій особі інформацію про осіб, включених до переліку, передбаченого цією частиною. Якщо визначений страховиком (МТСБУ) перелік включає менше трьох осіб, розташованих в межах 150 кілометрів від місця проживання потерпілої особи або місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, потерпіла особа має право самостійно обрати особу, яка відповідно до своїх установчих документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів. У разі якщо строк експлуатації транспортного засобу до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо нього є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, для здійснення відновлювального ремонту на вимогу потерпілої особи має бути визначений авторизований сервісний центр відповідного виробника, якщо визначений страховиком (МТСБУ) перелік не містить такого авторизованого сервісного центру. За згодою страховика (МТСБУ) відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу може здійснюватися на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх статутних документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів, за вибором потерпілої особи поза переліком, визначеним страховиком (МТСБУ). 
3.18. Відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону, у разі відмови потерпілої особи від здійснення страховиком (МТСБУ) відшкодування у порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті, така страхова (регламентна) виплата здійснюється страховиком (МТСБУ) на банківський (платіжний) рахунок потерпілої особи в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, розрахованого страховиком (МТСБУ) з використанням ліцензованих програмно-технічних комплексів із розрахунку вартості відновлювальних ремонтів транспортних засобів чи суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом на замовлення страховика (МТСБУ), а у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону, - потерпілої особи, за вирахуванням суми податку на додану вартість або в розмірі витрат на здійснення відновлювального ремонту, погодженому між страховиком (МТСБУ) і потерпілою особою.
3.19. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому.
4. Фактичні обставини, встановлені судом
4.1. Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Mazda CX-5, 2019 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .
4.2. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №50 від 16 лютого 2025 року солдата ОСОБА_2 призначено на посаду водія автомобільного взводу матеріального забезпечення військової частини.
4.3. Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1556 від 6 травня 2025 року та відомістю закріплення автомобільної техніки ВЧ НОМЕР_1 , автомобіль КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_2 , закріплено за солдатом ОСОБА_2 . 
4.4. 04 вересня 2025 року у м. Черкаси водій ОСОБА_2 , керуючи належним військовій частині НОМЕР_1 автомобілем КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_2 , проїжджаючи перехрестя вул. Дахнівська–пров. Медичний, – не дотримався безпечного інтервалу і дистанції та здійснив наїзд на автомобіль Mazda CX-5, номерний знак НОМЕР_3 (власник ОСОБА_1 ), який зупинився на жовтий сигнал світлофора. 
4.5. 08 вересня 2025 року ОСОБА_1 направила до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а 11 вересня 2025 року – заяву про проведення регламентної виплати.
4.6. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2025 року у справі № 712/12173/25 ОСОБА_2 визнано винним у порушенні п. 13.1 ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. 
4.7. 02-03 жовтня 2025 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 складено дефектну відомість № А10-07 огляду належного позивачці автомобіля на СТО по АДРЕСА_1 , а згідно з ремонтною калькуляцією в системі AUDATEX від 06 жовтня 2025 року, складеною уповноваженим працівником МТСБУ, вартість ремонту належного позивачці автомобіля Mazda CX-5, номерний знак НОМЕР_3 , становить 191 614,12 грн. (з яких вартість робіт – 27 020 грн, фарбування – 29 472 грн 10 коп., запасні частини – 132 472,57 грн.) 
4.8. Згідно з відповіддю ВЧ НОМЕР_1 від 01 грудня 2025 року на адвокатський запит, солдат ОСОБА_2 самовільно залишив військову частину, його місцезнаходження не відоме. 
4.9. На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_2 , застрахована не була.
4.10. Згідно з висновком експерта № 37/2025 за результатами експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 10 жовтня 2025 року судовим експертом Кипою С.М., вартість відновлювального ремонту Mazda CX-5, номерний знак НОМЕР_3 , станом на 04.09.2025 становить 438 054 грн 04 коп (в тому числі ПДВ 62 311,83 грн), з яких вартість складових що підлягають заміні – 350153,32 грн, вартість ремонтно-відновлювальних та фарбувальних робіт 57 180 грн. вартість матеріалів для пофарбування - 30 720,72 грн ; дійсна ринкова вартість досліджуваного КТЗ на дату ДТП: 995 115,40 грн; коефіцієнт фізичного зносу деталей – 0; втрата товарної вартості – 21 497,54 грн; вартість матеріальних збитків власнику на дату ДТП – 469 551,58 грн.
4.11. Вартість наданих експертом ОСОБА_5 послуг зі складання вказаного дослідження становить 9 600 грн, які сплачено позивачкою 07 жовтня 2025 року. 
4.12. 29 жовтня 2025 року ОСОБА_1 направила до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування в межах страхового ліміту в розмірі 250 000 грн.
4.13. 02 грудня 2025 року МТСБУ перерахувало ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 191 614 грн 12 коп.
4.14. Згідно з Положенням про спільне фінансове господарство ІНФОРМАЦІЯ_4 та ВЧ НОМЕР_1 , затвердженим наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25 жовтня 2023 року № 438, ВЧ НОМЕР_1 не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, зарахована на фінансове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_5 (п. 1.3); загальне керівництво спільним фінансовим господарством здійснює начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 , який реалізовує свої функції з ведення спільного фінансового господарства через бухгалтерську службу (п. 1.11); координацію діяльності та безпосереднє керівництво особового складу фінансово-економічного органу ВЧ здійснює головний бухгалтер (п.); проведення утримань за виконавчими документами з метою відшкодування завданих збитків здійснюється Бухгалтерською службою на підставі наданих виконавчих листів. Постанов про відкриття виконавчого провадження (п. 5.7); документи,що передбачають утримання та стягнення коштів подаються відповідальними особами ІНФОРМАЦІЯ_5 . Військової частини НОМЕР_1 до Бухгалтерської служби не пізніше наступного дня з моменту їх отримання або видання відповідних наказів (п. 5.7.5); у разі необхідності, ВЧ НОМЕР_1 подає до ІНФОРМАЦІЯ_5 за напрямками служб забезпечення відповідні розрахунки та обгрунтування щодо закупівлі необхідних товарів, робіт або послуг. Відповідальні виконавці ІНФОРМАЦІЯ_5 за напрямками бюджетних програм відпрацьовують відповідні заявки на виділення бюджетних асигнувань, обов`язково погоджують їх із Головним бухгалтером, скріплюють підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 та подають їх до забезпечувального фінансового органу (п.5.12.2). 
4.15. Згідно з актом виконаних робіт № 072, складеним 24 грудня 2025 року між ОСОБА_1 та ПП « ОСОБА_3 », останній відремонтував автомобіль Mazda CX-5, номерний знак НОМЕР_3 ; вартість ремонту – 410 000 грн, які сплачено замовником відповідно до товарного чеку ФОП « ОСОБА_3 » від 24 грудня 2025 року.
4.16. Як пояснила в судовому засіданні позивачка та її представник, ФОП « ОСОБА_3 » не є платником ПДВ. 
5. Оцінка Суду
5.1. Аналіз положень Закону та ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку (постанова ВС від 01 липня 2020 року у справі № 554/858/19).
5.2. У разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, то боржником у такому деліктному зобов`язанні стає МТСБУ, яке за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату потерпілій особі в межах та у розмірі, встановленому Законом.
5.3. Суд також виходить із того, що відповідальність роботодавця за шкоду завдану її працівником врегульовано статтею 1172 ЦК України, частиною першою якої передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
5.4. Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).
5.5. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.
5.6. Як було встановлено судом, пошкодження автомобіля позивача 04 вересня 2025 року відбулось з вини водія-військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який під час несення служби керував закріпленим за ним автомобілем військової частини НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_2 , та порушив п. 13.1 ПДР України і таку вину встановлено постановою суду, що набрала законної сили.
5.7. Розмір матеріальних збитків, завданих потерпілій внаслідок ДТП особі – власнику автомобіля Mazda CX-5, номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_1 визначено у висновку експерта № 37/2025 за результатами експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 10 жовтня 2025 року судовим експертом Кипою С.М.
5.8. Ураховуючи дійсну ринкову вартість досліджуваного КТЗ на дату ДТП (995 115 грн 40 коп) та вартість відновлювального ремонту автомобіля 438 054 грн 04 коп (в тому числі ПДВ 62 311 грн 83 коп), такий автомобіль не можна визнати фізично знищеним і він підлягає відновлювальному ремонту. 
5.9. При цьому суд відхиляє доводи МТСБУ про те, що вищевказаний висновок судового експерта Кипи С.М. є неналежним та недопустимим доказом у справі через неповідомлення МТСБУ про проведення огляду пошкодженого транспортного засобу за участі експерта 02 жовтня 2026 року та через відсутність вказівки в такому висновку номеру судової справи для якої проводиться експертиза, оскільки відповідний висновок складено судовим експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, для використання замовником при вирішенні питання про відшкодування матеріальних збитків, в тому числі в судовому порядку; додатком до висновку експерта є детальний акт огляду від 02 жовтня 2025 року, детальні фототаблиці (84 фото) фіксації аварійних пошкоджень КТЗ, ремонтна калькуляція.
5.10. Крім того суд зауважує, що заперечення МТСБУ щодо такого висновку є формальними та не містять доводів по суті щодо неповноти, неясності чи помилковості висновків експерта. Саме з цих підстав судом 04 березня 2026 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника МТСБУ про призначення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі. 
5.11. Водночас надана МТСБУ дефектна відомість, складена 02-03 жовтня 2025 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 за результатами огляду належного позивачці автомобіля на СТО по АДРЕСА_1 і ремонтна калькуляція в системі AUDATEX від 06 жовтня 2025 року, – відхиляються судом як доказ розміру матеріальних збитків, завданих потерпілій внаслідок ДТП, оскільки така дефектна відомість не підписана потерпілою і в ній прямо вказано про неврахування можливих прихованих дефектів. 
5.12. З огляду на те, що 24 грудня 2025 року позивачка відремонтувала пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль у ФОП « ОСОБА_3 », але МТСБУ не надавало дозвіл на проведення ремонтних робіт пошкодженого автомобіля на цій СТО, то відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону потерпіла має право на здійснення МТСБУ регламентної виплати, виходячи із вартості відновлювального ремонту автомобіля, вказаної у висновку експерта № 37/2025 за результатами експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 10 жовтня 2025 року судовим експертом Кипою С.М. 
5.13. Визначена судовим експертом Кипою С.М. вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля потерпілої становить 438 054 грн 04 коп і така сума навіть за мінусом ПДВ 62 311 грн 83 коп перевищує максимальний розмір регламентної виплати (250 000 грн). 
5.14. Тому з МТСБУ на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між максимальним розміром регламентної виплати на час ДТП (250 000 грн) та фактично виплаченим розміром такої регламентної виплати (191 614 грн 12 коп), що становить 58 385 грн 88 коп.
5.15. При вирішенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди до ВЧ НОМЕР_1 як роботодавця винної в ДТП особи, суд враховує, що 24 грудня 2025 року ОСОБА_1 відремонтувала автомобіль, за що відповідно до товарного чеку сплатила ФОП « ОСОБА_3 » 410 000 грн.
5.16. У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц, провадження № 61-34581св18, зазначено, що якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Отже, суд першої інстанції, задовольнивши позов, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 137 845,36 грн, як різниці між сумою вартості відновлювального ремонту та страховою виплатою, здійсненою в межах ліміту відповідальності (із розрахунку 237 345,36 - 99 500,00 грн).
5.17. Таким чином, за розрахунками суду, з військової частини НОМЕР_1 за рахунок коштів ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути різницю між сумою вартості відновлювального ремонту (410 000 грн) та сумою регламентної виплати від МТСБУ (250 000 грн), що всього становить 160 000 грн.
5.18. При цьому суд виходить із того, що військовою частиною НОМЕР_1 і ІНФОРМАЦІЯ_6 не спростовано акт виконаних робіт № 072, складений ФОП « ОСОБА_3 » 24 грудня 2025 року за результатами ремонту автомобіля позивачки після ДТП, а визначена в цьому акті вартість відновлювального ремонту свпіввідноситься із даними висновку експерта № 37/2025 за результатами експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 10 жовтня 2025 року судовим експертом Кипою С.М.
5.19. Щодо вимог позивачки про відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням її автомобіля внаслідок ДТП, то на думку суду, позивачкою доведено наявність всіх елементів складу для відшкодування такої моральної шкоди.
5.20. При цьому суд виходить із того, що внаслідок ДТП позивачка зазнала душевних страждань, що виникли через серйозне пошкодження практично нового автомобіля. Указана обставина також призвела до неможливості користування автомобілем за призначенням із 04 вересня 2025 року по 24 грудня 2025 року та до порушення нормальних життєвих зв`язків позивачки, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, що потребувало додаткових зусиль для організації свого життя. 
5.21. Проте наведений позивачкою розмір моральної шкоди у 30 000 грн є завищеним.
5.22. Враховуючи характер та глибину душевних страждань позивачки, розмір завданих їй майнових збитків та зусилля для відновлення нормальних життєвих зв`язків після ДТП, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, на думку суду, належним та достатнім розміром відшкодування моральної шкоди є 15 000 грн, які й підлягають стягненню з військової частини НОМЕР_1 за рахунок коштів ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
6. Розподіл судових витрат між сторонами
6.1. Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову на 93,96 % (оскільки із первісних вимог у розмірі 248 385 грн 88 коп стягнуто 233 385 грн 88 коп) та звільнення позивачки від сплати судового збору як особи з інвалідністю ІІ групи, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів у дохід держави підлягають стягненню: 1) судові витрати у виді судового збору всього в розмірі 2 333 грн 83 коп з яких з МТСБУ – 583 грн 71 коп, а з ВЧ НОМЕР_1 за рахунок коштів ІНФОРМАЦІЯ_1 – 1 750 грн 12 коп. Інша частина судового збору підлягає компенсації за рахунок держави; 2) судові витрати у виді витрат на проведення експертизи всього в розмірі 9 020 грн 16 коп, з яких з МТСБУ – 2 256 грн, а з ВЧ НОМЕР_1 за рахунок коштів ІНФОРМАЦІЯ_1 – 6 764 грн 16 коп.
6.2. Згідно із ч.ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
6.3. Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
6.4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
6.5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
6.6. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
6.7. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18 дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.
6.8. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
6.9. Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).
6.10. У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
6.11. З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
6.12. Як встановлено судом, на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, нею надано договір № 75 про надання правової допомоги, укладений 28 жовтня 2025 року з адвокатом Манзар Т.В., акт прийому наданих послуг до вказаного договору від 29 грудня 2025 року та додатковий договір № 1 до основного договору про надання правової допомоги, згідно з якими вартість наданих юридичних послуг адвокатом є фіксованою і складає 15 000 грн, які сплачується клієнтом у момент підписання даного договору.
6.13. Факт оплати вказаних коштів також підтверджується квитанцією, виданою адвокатом Манзар Т.В. 
6.14. З огляду на складність справи та дії, вчинені адвокатом позивача під час її розгляду, суд вважає такий розмір витрат обґрунтованим і таким, що підлягав би стягненню з відповідачів за умови повного задоволення позову.
6.15. Водночас оскільки позов задоволено на 93,96 % від позовних вимог, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню такі витрати у розмірі 14 094 грн, з яких із МТСБУ необхідно стягнути 3 525 грн, а з військової частини НОМЕР_1 за рахунок коштів ІНФОРМАЦІЯ_1 – 10 569 грн. 
Керуючись ст. ст. 19, 81, 82, 89, 141, 259, 264-265, 268 ЦПК, -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Стягнути із моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 58 385 грн 88 коп., компенсацію судових витрат на проведення експертизи – 2 256 грн, компенсацію витрат на правничу допомогу адвоката –3 525 грн, а всього стягнути 64 166 грн 88 коп.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 за рахунок коштів ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 160 000 грн, відшкодування моральної шкоди – 15 000 грн, компенсацію судових витрат на проведення експертизи – 6 764 грн 16 коп., компенсацію судових витрат у виді витрат на правничу допомогу – 10 569 грн, а всього стягнути 192 333 грн 16 коп.
В іншій частині позову – відмовити.
Стягнути з моторного (транспортного) страхового бюро України в дохід держави судові витрати у виді судового збору – 583 грн 71 коп.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 за рахунок коштів ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судові витрати у виді судового збору – 1750 грн 12 коп.
Іншу частину судового збору компенсувати за рахунок держави.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів.
Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Черкаським апеляційним судом, якщо таке рішення не буде скасовано.
Повне найменування сторін: 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Відповідач 1: Моторно (транспортне) страхове бюро України, ЄДРПОУ: 21647131, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, 8;
Відповідач 2: Військова частина НОМЕР_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_7 , місцезнаходження, АДРЕСА_3 ;
Відповідач 3: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_8 , місцезнаходження:  АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складено 31 березня 2026 року.
Суддя:          Я.В. Пересунько