Справа № 749/1625/25
Номер провадження 2/749/133/26 

Р І Ш Е Н Н Я  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року Сновський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Чигвінцева М.С.
секретаря Михалевич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Сновськв порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №749/1625/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до Сновського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 24601,50 грн. та понесені судові витрати.
Обґрунтовує позов тим, що 15.09.2023 року шляхом акцепту оферти в електронній формі між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №7072134, на підставі якого відповідачу було надано кредит, сума кредиту 5 000 грн. Строк кредиту 360 днів з 15.09.2023 року по 09.09.2024 року з періодичністю сплати процентів кожні 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало кредит в сумі 5000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «ФК «Контрактовий Дім». Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 27.05.2024 року ТОВ «Авентус Україна» на підставі договору факторингу №27.05/24-Ф за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №7072134 від 15.09.2023. За даними поденного розрахунку заборгованості за Договором №7072134 від 15.09.2023 року у період з 23.09.2023 року по 27.05.2024 року (дата укладання договору факторингу) у відповідача перед первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» утворилась заборгованість: за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн. та за нарахованими процентами за користування грошовими коштами було нараховано проценти за користування відповідачем кредитними грошовими коштами у розмірі 9154,00 грн. Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №7072134 від 23.09.2023 року у загальному розмірі 24601,50 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9154,00 грн. - заборгованість за процентами нарахованих первісним кредитором, 10447,50 грн. - заборгованість за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 105 календарних днів. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором позики тривалий час не виконував, тому позивач просить позов задовольнити та стягнути вказану суму боргу, а також понесені судові витрати. До того ж, позивач просить здійснювати нарахування інфляційних витрат та 3% річних до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості. Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», ні на рахунки первісного кредитора та продовжує ухилятись від виконання зобов`язання.
04 листопада 2025 року ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився,в своєму позові просив справу розглядати без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема судом було розміщено (оприлюднено) на вебпорталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі № 749/1625/25 відповідача ОСОБА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.
Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК України) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Здійснюючи правосуддя (ч.1 ст. 5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Приписами статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 15.09.2023 року шляхом акцепту оферти в електронній формі між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №7072134, на підставі якого відповідачу було надано кредит, сума кредиту 5 000 грн. Строк кредиту 360 днів з 15.09.2023 року по 09.09.2024 року з періодичністю сплати процентів кожні 30 днів (п.п.1.3, 1.4 Договору). 
Відповідно до пунктів 1.5.1, 1.5.2 Стандартна процентна ставка становить 1.99% в день та застосовується в межах строку кредиту. Знижена процентна ставка 1,393% в день застосовується за умови, якщо споживач до 15.10.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. 
Згідно п.2.1 Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шлхом їх перерахування на поточний рахунок споживача – НОМЕР_1 .
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало кредит в сумі 5000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «ФК «Контрактовий Дім», однак відповідачем зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту виконане не було.
27.05.2024 року ТОВ «Авентус Україна» на підставі договору факторингу №27.05/24-Ф за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №7072134 від 15.09.2023. За даними поденного розрахунку заборгованості за Договором №7072134 від 15.09.2023 року у період з 15.09.2023 року по 27.05.2024 року (дата укладання договору факторингу) у відповідача перед первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» утворилась заборгованість: за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн. та за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у розмірі 9154,00 грн. 
Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №7072134 від 15.09.2023 року у загальному розмірі 24601,50 грн, з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9154,00 грн. - заборгованість за процентами нарахованих первісним кредитором, 10447,50 грн. - заборгованість за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 105 календарних днів.
Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», ані на рахунки первісного кредитора та продовжує ухилятись від виконання зобов`язання.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до чч.1,3,4,7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору, здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «ФК «Контрактовий Дім».
Факт отримання відповідачем грошових коштів (позики) та користування ними підтверджується розрахунком заборгованості, анкетою-заявкою на надання споживчого кредиту, паспортом споживчого кредиту.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 27 травня 2024 року, між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом та позивачем, як фактором, було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором №7072134 від 15.09.2023.
Таким чином ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах за договором №7072134 від 15.09.2023.
Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема. передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитному договору ні на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», ні на рахунки первісного кредитора.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх боргових зобов`язань заборгованість перед позивачем за кредитним договором №7097231 від 23.09.2023 у загальному розмірі складає 24601,50 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9154,00 грн. - заборгованість за процентами нарахованих первісним кредитором, 10447,50 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 105 календарних днів.
Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відтак доходить переконання про обґрунтованість цієї суми.
Що стосується вимоги позивача стосовно того, щоб орган, який здійснюватиме примусове виконання рішення нарахував інфляційні втрати та 3% річних починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили, суд зазначає наступне.
Положеннями п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 через агресію російської федерації проти України введено воєнний стан, який в подальшому було продовжено.
Враховуючи вище викладене, будь-які нарахування, передбачені ст. 625 ЦК України, не відповідають вимогам норм вищевикладеного нормативно-правового акту, а отже, і не можуть в цій частині бути задоволені судом, оскільки договір вже було укладено після 24 лютого 2022 року.
Суд не вбачає правових підстав для застосування положень ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, тому позовні вимоги цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов в частині стягнення заборгованості слід задовольнити, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором №7072134 від 15.09.2023 в загальному розмірі 24601,50 грн., в іншій частині - відмовити.
Стосовно стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як слідує з матеріалів справи, що між ТОВ «ФК Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем укладено договір про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року.
На підтвердження надання правничої допомоги позивачем суду надано: заявку на виконання доручення №11706 від 25.08.2025 до Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; Акт № 11706 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, згідно з яким адвокатом надано правову допомогу загальною вартістю 10 000,00 грн.
Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до частин першої, другої ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому Законом порядку.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи складність справи, предмет спору та значення справи для сторін, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, зважаючи на не заперечення відповідача щодо обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 10 000,00 грн є співмірною та підлягає задоволенню.
Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст.ст.263-265, 268, 273, 274, 280-284, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, код ЄДРПОУ 44559822) заборгованість за кредитним договором №7072134 від 15.09.2023 у розмірі 24601 (двадцять чотири тисячі шістсот одна) грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, код ЄДРПОУ 44559822) витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, код ЄДРПОУ 44559822) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) грн.
У решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга поданапротягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Сновський районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя         М.С. Чигвінцев