ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5159/26 Справа № 199/9473/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Овчиннікова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді        Агєєва О.В.,
суддів:        Гапонова А.В., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників, цивільну справу №199/9473/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями і бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 26 лютого 2026 року про передачу справи за підсудністю, постановлену у складі судді Коваленко Т.О.,-

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Державної казначейської служби України, керівника інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Алейниченко М.М., Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про повернення матеріальних збитків, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, керівника інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Алейниченко М.М., Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про повернення матеріальних збитків, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії - передано на розгляд за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. 

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2023 року, з урахуванням ухвали суду від 10 січня 2024 року про виправлення описки, відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, ОСОБА_2 - керівника Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про відшкодування моральної шкоди. 

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про залучення цієї юридичної особи в якості співвідповідача з тих підстав, що позивачем відповідне клопотання не заявлялось та позивач заперечував проти залучення Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради до участі у справі в якості співвідповідача.

25 квітня 2025 року, набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів» № 4273-IX, відповідно до якого назву Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська змінено на Шевченківський районний суд міста Дніпра. 

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 26 лютого 2026 року справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями і бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади - передано для розгляду за підсудністю Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпра. 

Не погодившись з ухвалою суду від 26 лютого 2026 року, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням судом норм процесуального права.
Зазначає, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року постановлену на підставі ст.27 ЦПК України, у зв`язку з тим що позов не підсудний Амур-Нижньодніпровському районному суду м.Дніпропетровська, оскільки зазначене в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження кожного з відповідачів за позовом знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, натомість місцезнаходження відповідача ОСОБА_2 – керівника Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, з діями/рішеннями якого позивач в першу чергу і пов`язує завдання матеріальної/моральної шкоди, розташоване на території Шевченківського району м.Дніпра, що належить до територіальної підсудності Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська – справу передано на розгляд за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. 
У передостанньому абзаці ухвали суду від 06 листопада 2023 року вказано про імперативну норму ст.32 ЦПК України, відповідно до якої спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. 
Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Овчиннікової О.С. від 23 листопада 2023 року відкрито провадженні у справі.
Шевченківським районним судом міста Дніпра істотно порушено вимоги ч.2 ст.31 та вимоги ст.32 ЦПК України.
Підсудність даної справи, враховуючи предмет спору, не належить до визначення за принципом виключної підсудності. 
Наполягає на тому, що Шевченківський районний суд міста Дніпра, постановляючи ухвалу від 26 лютого 2026 року, діяв упереджено, свідомо і умисно затягував розгляд справи, яка за своєю суттю (за предметом позову) є взагалі не складною – але при цьому вже розглядається два роки і три місяці у підготовчому судовому засіданні.
У зв`язку із чим просив суд скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 26 лютого 2026 року, а справу повернути до Шевченківського районного суду міста Дніпра для продовження розгляду справи; постановити окрему ухвалу суду про допущення судом нижчої інстанції в особі судді Коваленко Т.О. порушення норм як матеріального так і процесуального права, яку направити до Вищої Ради Правосуддя для відповідного реагування на порушення. 

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив. 
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд іншого суду на підставі п.1 ст.31 ЦПК України, суд першої інстанції послався на те, що у Шевченківського районного суду міста Дніпра відсутні повноваження на розгляд позовних вимог ОСОБА_1 та на час відкриття провадження у цій справі Шевченківським районним судом міста Дніпра 23 листопада 2023 року, правила підсудності були порушені, оскільки відповідач ОСОБА_2 з 06 листопада 2023 року не виконувала повноважень начальника Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, її місцем реєстрації, як фізичної особи, визначена адреса, яка перебуває у межах юрисдикції Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра. 

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Стаття 28 ЦПК України унормовує альтернативну підсудність справ за вибором позивача. 
Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята ст. 28 ЦПК України).
Із системного аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що не виключаючи можливість для позивача звернутися до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність надає йому можливість також звернутися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.
У статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У справі встановлено, що 06 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Державної казначейської служби України, керівника інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Алейниченко М.М., Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про повернення матеріальних збитків, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, керівника інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Алейниченко М.М., Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про повернення матеріальних збитків, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії - передано на розгляд за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. 
В ухвалі від 06 листопада 2023 року суд першої інстанції послався на те, що позивачем адресою одного з відповідачів у справі - ОСОБА_2 , як керівника Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, зазначено адресу: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 75, що знаходиться на території Шевченківського району міста Дніпра, тому справа підсудна Бабушкінському районному суду м.Дніпропетровська.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2023 року, з урахуванням ухвали суду від 10 січня 2024 року про виправлення описки, відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, ОСОБА_2 - керівника Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про відшкодування моральної шкоди. 

Колегія суддів звертає увагу на те, що суди мають гарантувати сторонам розгляд справ належним складом суду за встановленою підсудністю, не допускаючи порушення їх конституційних прав у доступі до правосуддя та порушень статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. 

Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду. 
Слід зазначити, підсудність цієї справи, враховуючи предмет спору, не належить до визначення за виключною підсудністю.
Відповідно до частини першої статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. 
З огляду на положеннями частини першої статті 32 ЦПК України, її застосування судом першої інстанції можливе лише один раз в одній справі.
Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №203/2372/18.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції в порушення частини першої статті 32 Цивільного процесуального кодексу України допустив спір про підсудність, оскільки ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року вже передано цю справу на розгляд до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, то її повторна передача на розгляд іншому суду на підставі положень частини першої статті 31 ЦПК України не допускається.

Враховуючи вищевикладене, висновок суду першої інстанції в оскарженій ухвалі про те, що справа підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпра є помилковим.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Шевченківського районного суду міста Дніпра від 26 лютого 2026 року про передачу справи за підсудністю - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 — задовольнити. 
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 26 лютого 2026 року про передачу справи за підсудністю у справі №199/9473/23 — скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2026 року.

Судді: